Sisäasiainministeriö

LAUSUNTO ESITYSLUONNOKSESTA VASTAANOTTOLAIKSI

Sisäasiainministeriö on pyytänyt oikeusministeriön lausuntoa luonnoksesta hallituksen esitykseksi laiksi kansainvälistä suojelua hakevan vastaanotosta. Lausunnossa on erityisesti kiinnitetty huomiota perusoikeuksiin ja muihin perustuslakiin liittyviin seikkoihin. Lausuntonaan oikeusministeriö esittää seuraavaa. 

Yleisiä huomioita

Ehdotukseen ei sisälly lainkaan tarkempia säännöksiä ja määräyksiä koskevia perusteluita. Ehdotettu laki sisältää kuitenkin asetuksenantovaltuuksia. Ehdotetut valtuudet eivät kaikilta osin täytä perustuslain ja perustuslakivaliokunnan vaatimuksia. Asetuksenantovaltuuksista on lausuttu tarkemmin alla.

Säätämisjärjestystä koskeviin perusteluihin tulisi lisätä viittaukset niihin perustuslakivaliokunnan lausuntoihin jotka ovat ehdotetun säätelyn kannalta keskeisiä (Hallituksen esityksen laatimisohjeet, s. 23). 

Perustuslakiin liittyviä huomioita

Yksityisyyden (PL 10 §) ja omaisuuden suoja (PL 15 §)
Ehdotettuun lakiin sisältyy esineiden haltuun ottamista ja huoneiden tarkistamista koskevia säännöksiä (55-57 §). Sääntelyllä puututaan perusoikeuksiin. 

Oikeusministeriö kiinnittää huomiota siihen, että esineiden haltuun ottamiselle tai tilojen tarkistamiselle ei ole perusteluissa selkeästi mainittu perusoikeuksien rajoittamisen edellytyksenä olevaa hyväksyttävää syytä. Rajoitusten tulee myös olla välttämättömiä tämän hyväksyttävän tavoitteen saavuttamiseksi (lainlaatijan perustuslakiopas, s. 19). Ehdotettua sääntelyä olisi jatkovalmistelussa perusteltava tarkemmin perusoikeuksien rajoittamisedellytysten kannalta.

Henkilötietojen suoja (PL 10§)
Henkilötietojen suojaan liittyvät rekisterisäännökset sisältyvät lakiluonnoksen 5 lukuun. Säännöksiä olisi jatkovalmistelussa osittain vielä syytä täsmentää.

Rekisterien käyttötarkoituksesta säädettäisiin 42 §:ssä. Sen mukaan ”…osarekistereitä pidetään … ihmiskaupan uhrien auttamista varten”. Sääntelyä olisi syytä täsmentää niin, että siitä käy paremmin ilmi, mitä tarkoitetaan.

Edustajarekisteriin liittyvä sääntely näyttäisi jättävän epäselväksi sen, miten maahanmuuttoviraston on tarkoitus saada edustajarekisteriin merkittyjä tietoja. Lakiluonnoksen 43 §:n mukaan edustajarekisteriä pitäisi vastaanotto- ja järjestelykeskus. Luonnoksen 48 §:n mukaan rekisteritietoja voitaisiin salassapitosäännösten estämättä luovuttaa poliisille, rajavartiostolle ja työ- ja elinkeinokeskukselle. Lakiluonnoksen 8 §:n mukaan maahanmuuttovirasto ohjaa ja suunnittelee vastaanoton käytännön toiminnan ja 43 §:n perusteluiden mukaan maahanmuuttovirasto käyttäisi edustajarekisteriä ohjaus-, suunnittelu ja seurantatehtävää hoitaessaan, sekä maksaessaan edustajien palkkioita.

Sääntelyn sanamuodon perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että maahanmuuttovirastolla ei olisi oikeutta saada edustajarekisteristä siinä olevia salassapitosäännösten piirissä olevia tietoja. Jatkovalmistelussa olisi syytä varmistua siitä, että säännökset vastaavat niille aiottua käyttötarkoitusta.

Lakiluonnoksen tietojen luovuttamista koskevan 48 §:n 1 momentin mukaan vastaanoton asiakas- ja edustajarekistereissä olevien tietojen luovuttamisen perusteena olisi, että tiedot ovat tarpeen siinä mainituille viranomaisille niiden lakisääteisten tehtävien hoitamista varten. Tietosuojan keskeisiin periaatteisiin kuuluva henkilötietojen käyttötarkoitussidonnaisuus edellyttää, ettei tiettyä tarkoitusta varten kerättyjä ja talletettuja henkilötietoja myöhemmin käsitellä tavalla, joka on yhteen sopimaton niiden alkuperäisen käyttötarkoituksen kanssa. Ehdotettu viittaus viranomaisten ”lakisääteisiin tehtäviin” on mainitun käyttötarkoitusperiaatteen kannalta arvioiden sillä tavoin väljä, että se oikeuttaisi rekisterinpitäjän luovuttamaan rekisterissä olevia tietoja esimerkiksi työ- ja elinkeinotoimistolle minkä tahansa sille laissa säädetyn tehtävän suorittamiseksi. Säännöstä olisi tältä osin aiheellista täsmentää esimerkiksi niin, että tietojen luovuttaminen siinä mainituille viranomaisille rajattaisiin niiden kansainvälistä suojelua hakevien ja tilapäistä suojelua saavien vastaanottoon sekä ihmiskaupan uhrien auttamiseen liittyvien tehtävien hoitamiseen.    

Tietoja pyytävän viranomaisen olisi pykälän 2 momentin mukaan ennen tietojen luovuttamista teknisen käyttöyhteyden avulla esitettävä selvitys tietojen suojaamisesta henkilötietolain 32 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla. Oikeusministeriö kiinnittää huomiota siihen, että yleinen säännös tietoja teknisen käyttöyhteyden avulla saavan velvollisuudesta antaa rekisterinpitäjälle ennen tietojen käsittelyyn ryhtymistä asianmukaiset selvitykset ja sitoumukset sekä muutoin riittävät takeet henkilötietojen suojaamisesta sisältyy henkilötietolain 32 §:n 2 momenttiin (528/2007). Näin ollen säännös ei ole tarpeen ehdotetussa laissa. Sama koskee myös ehdotetun 49 §:n 2 momentin vastaavaa säännöstä.

Asetuksenantovaltuudet (PL 80 §)
Lakiehdotuksen 7 §:ssä säädettäisiin kustannusten korvaamisesta ja sen 3 momentin mukaan asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä kustannusten korvaamisesta ja palkkion maksamisesta. Momentin yksityiskohtaiset perustelut puuttuvat.

Kustannusten korvaamisesta on tällä hetkellä säädetty valtioneuvoston päätöksellä pakolaisista ja eräistä muista maahanmuuttajista sekä turvapaikanhakijoiden vastaanoton järjestämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamisesta. Voimassa oleva sääntely ei säädöstasoltaan vastaa perustuslain 80 §:n vaatimuksia. Siten sääntely on aiheellista sisällyttää lakiin.

Ehdotettu 7 § ja sen valtuussäännös jäävät liian avoimeksi. Sääntelyä on syytä täsmentää ja pykälään on sisällytettävä perussäännökset siitä, millä perusteella kustannusten korvaaminen tapahtuu. Tässä voidaan viitata ehdotukseen kotouttamislaiksi, jossa vastaavat säännökset on sisällytetty lakiin. Vastaanottolakiin olisi aiheellista siirtää Valtioneuvoston päätöksen 3-5 lukuihin sisältyvää sääntelyä.

Lakiehdotuksen 9 §:n 2 momentin mukaan asetuksella voidaan antaa tarkempia säännöksiä valtion vastaanotto- ja järjestelykeskuksen henkilöstöstä, kelpoisuusvaatimuksista, virantäytöstä ja työjärjestyksestä. Säännöksen perustelut puuttuvat. Oikeusministeriö toteaa, että perustuslakivaliokunta on lausunnossaan PeVL 8/2005 vp, edellyttänyt kelpoisuusvaatimusten osalta laintasoista sääntelyä.  

Julkisen hallintotehtävän siirtäminen yksityiselle (PL 124 §)
Lakiehdotuksen 10 §:ssä säädettäisiin muun kuin valtion vastaanotto- ja järjestelykeskuksesta. Sääntelyn perusteluissa on selostettu yksityisen palveluntuottajan velvollisuutta noudattaa hallintolainsäädäntöä ja 3 momentissa säädettyä rikosoikeudellista vastuuta.

Perusteluita olisi syytä täydentää viittauksilla perustuslakivaliokunnan käytäntöön perustuslain 124 §:ään liittyen. Perustuslakivaliokunta on lausunnossaan PeVL 18/2001 vp käsitellyt perustuslain 124 §:n näkökulmasta useita voimassa olevan lain vastaanottokeskuksiin liittyviä säännöksiä. Siltä osin kuin ehdotettuun lakiin sisältyy vastaavia säännöksiä, voisi perusteluihin lisätä tätä koskevan maininnan. Perustuslakivaliokunta on käsitellyt esineiden haltuun ottamista ja huoneiden tarkistamista koskevan sääntelyn yhteensopivuutta PL 124 §:n kanssa lastensuojelulaista antamassaan lausunnossa PeVL 5/2006 vp.
Pykäläkohtaisia ja muita huomioita

Lakiehdotukseen sisältyy 10 a § ulkomaalaisen säilöönoton järjestämisestä. Pykälän numerointia on muutettava. Laissa tulee olla juokseva numerointi.

Lakiehdotuksen 14 §:n 1 momentin mukaan ”…tilapäistä suojelua saavalle kerrotaan vastaanottopalveluista…”. Sanamuotoa voisi muuttaa otsikkoa vastaavaksi. Silloin myös ristiriita 1 ja 3 momentin välillä poistuisi (kerrotaan – annetaan kirjallisesti). 

Lakiehdotuksen 18 §:n 3 momentin sanamuotoa voisi jatkovalmistelussa selventää.

Lakiehdotuksen 28 § olisi jatkovalmistelussa muotoiltava niin, että säännös vastaa perustuslakivaliokunnan lausunnossaan PeVL 8/2005 vp edellyttämää täsmällisyyttä maksuvelvollisuuden osalta.

Oikeusturvaa koskevan 51 §:n otsikko tulee muuttaa vakiomuotoon Muutoksenhaku.

Lakiesityksen 55 §:ssä säädettäisiin aineiden ja esineiden haltuunotosta. Perusteluiden mukaan omistajalla olisi kuitenkin oikeus määrätä omaisuudestaan myös näissä tapauksissa. Omistajan pyynnöstä tai suostumuksella esine voitaisiin luovuttaa hänen nimeämälleen ulkopuoliselle henkilölle. 
Säännöksen mukaan haltuun otettu omaisuus on 55 §:n 2 momentin mukaan majoittumisen päättyessä kuitenkin palautettava omistajalle, jollei omaisuuden palauttamisesta, luovuttamisesta tai hävittämisestä muussa laissa toisin säädetä. Säännöksen sanamuoto ja sen perustelut eivät siten täysin vastaa toisiaan.

Ylijohtaja		Pekka Nurmi

Lainsäädäntöneuvos	Camilla Busck-Nielsen