SM/MMO/KVS/Pia Salmela 	12.11.2009
Luonnos
Sisäasiainministeriön asetus
turvapaikanhakijoiden toimeentulotuen perusosan jakamisesta hyödykkeisiin ja rahana annettavaan osaan sekä vastaanoton majoituksesta ja palveluista perittävistä maksuista

Perustelumuistio

1 § Toimeentulotuen perusosan jakaminen vastaanottokeskuksessa järjestettävään vastaanottoon ja rahana annettavaan osaan. 

Kotouttamislain (493/1999) 22 §:n 3 momentin mukaan sisäasiainministeriön asetuksella säädetään tarkemmin muiden toimeentulotuen perusosalla katettavien menojen jakautumisesta vastaanottokeskuksessa järjestettävään vastaanottoon ja turvapaikanhakijan tai tilapäistä suojelua saavan itsensä suorittamiin perusosalla katettaviin menoihin. Asetuksenantovaltuus siirtyi 1.1.2008 voimaan tulleella lailla (9.11.2007/972) työministeriöltä sisäasiainministeriölle.   

Turvapaikanhakijoiden ja tilapäistä suojelua saavien ryhmäkodista, toimeentulotuen jakamisesta rahamääräisestä ja hyödykkeinä annettavaan osaan sekä majoituksesta perittävistä maksuista annetun Työministeriön asetuksen (389/2005) 2 §:n 2 momentin mukaan toimeentulotuen perusosan suuruudesta vähennetään aikuisen osalta 10 prosenttia ja lasten osalta 15 prosenttia vastaanottokeskuksessa järjestettävästä vastaanotosta korvauksena.

Perusosan vähennysten laskeminen pohjautui arvioon vastaanoton hyödykkeiden hinnasta vastaanottotoiminnan talousarvion toteumatietojen pohjalta. 

Tässä sisäasiainministeriön asetuksessa tarkoitetut Perusosan vähennykset on laskettu arvioimalla, mikä osuus toimeentulotuen perusosalla katettavista menoista järjestetään vastaanoton palveluina ja hyödykkeinä ja mikä osa jää vastaavasti tuen saajan itsensä maksettavaksi. Tavoitteena on vähentää perusosan rahana maksettavaa osuutta niillä ravintomenojen, informaatiomenojen ja muiden perusosalla katettavien menojen määrillä, jotka annetaan hakijalle maksutta vastaanoton palveluina ja hyödykkeinä. Alaikäisten korkeampi vähennysprosentti poistetaan ja saatetaan heidät siten yhdenvertaiseen asemaan aikuisiin nähden. 

Laskelman pohjana on sosiaali- ja terveysministeriön toimeentulotukioppaassa mainittu perusosalla katettavien menojen prosenttijakauma, jonka mukaan ravintomenot ovat 49 prosenttia, vaatemenot 9 prosenttia, vähäiset terveydenhuoltomenot 3 prosenttia, informaatiomenot 20 prosenttia ja muut menot 19 prosenttia perusosasta. 

Vastaanottokeskuksessa tuen saaja vastaa itse vaatemenoistaan ja vähäisistä terveydenhuoltomenoistaan, joten niitä ei oteta huomioon rahana maksettavan perusosan vähennyksenä. 

Täyden ylläpidon ateriapalvelut poistavat hakijalta kaikki ravintomenot, joten perusosan vähennys on 49 prosenttia. Osittaisista ateriapalveluista johtuva perusosan vähennys on suhteellinen osa ravintomenojen vähennyksestä. Aamiaisen ja illallisen osuus on kumpikin 20 prosenttia ravintomenojen 49 prosentin osuudesta ja lounas ja päivällinen ovat kumpikin 30 prosenttia ravintomenojen 49 prosentin osuudesta. 

Vastaanottokeskukset järjestävät ohjausta ja neuvontaa. Lisäksi useissa vastaanottokeskuksissa on mahdollista katsoa televisiota ja käyttää internetiä maksutta. Asukkaat voivat myös halutessaan lukea keskukseen tilattuja suomalaisia päivälehtiä. Vastaanoton ohjauksen ja neuvonnan sekä informaatiopalvelujen osuuden voidaan arvioida vähentävän puolet perusosalla katettavista informaatiomenoista. Informaatiomenoista johtuva vähennys rahana maksettavaan perusosaan on siten 10 prosenttia. Informaatiopalvelujen määrä ja laatu vaihtelevat keskuksittain melkoisesti. Tarkoitus on, että sisäasiainministeriö antaa vastaanottokeskuksille ohjeen informaatiopalvelujen määrän ja laadun yhdenmukaistamisesta. Tavoitteena on saattaa vastaanottokeskusten asukkaat mahdollisimman nopeasti yhdenvertaiseen asemaan informaatiopalvelujen saatavuuden osalta, jolloin voidaan samalla poistaa nyt puheena olevan perusosan vähennyksen mahdollinen eriarvoistava vaikutus. 

Muita perusosalla katettavia menoja ovat toimeentulotukilain 7 a §:ssä mainitut henkilökohtaisesta ja kodin puhtaudesta, paikallisliikenteen käytöstä, harrastus- ja virkistystoiminnasta aiheutuvia menoja sekä vastaavia muita henkilön ja perheen jokapäiväiseen toimeentuloon kuuluvia menoja. Tuen saajien käytössä on kalustetut majoitustilat, tavallisimpia kodinhoitovälineitä, siivous- ja puhtaanapitovälineitä ja jonkin verran harrastusvälineitä. Lisäksi asukkaiden turvallisuudesta huolehditaan. Näiden palvelujen ja hyödykkeiden vähennyksen arvioidaan olevan 10 prosenttia rahana maksettavan perusosan määrästä. Tarkoitus on, että sisäasiainministeriö antaa vastaanottokeskuksille ohjeen kodinhoito-, siivous- ja muiden palvelujen ja hyödykkeiden määrän ja laadun yhdenmukaistamisesta. Tavoitteena on saattaa vastaanottokeskusten asukkaat mahdollisimman nopeasti yhdenvertaiseen asemaan edellä mainittujen palvelujen ja hyödykkeiden saatavuuden osalta, jolloin voidaan samalla poistaa nyt puheena olevan perusosan vähennyksen mahdollinen eriarvoistava vaikutus. 

Täyden ylläpidon vastaanottokeskuksissa, joita ovat ryhmäkodit ja ns. transit-keskukset, vähennetään rahana maksettavasta perusosasta yhteensä 69 prosenttia. Niissä vastaanottokeskuksissa, joissa ei anneta ateriapalveluja, vähennetään rahana maksettavasta perusosasta yhteensä 20 prosenttia. Perusosan rahana maksettava osuus on vuonna 2010 aikuisten osalta 10 prosenttia pienempi ja lasten osalta 5 prosenttia pienempi kuin vuonna 2009. 
 
2 §. Majoituksesta ja vastaanoton palveluista perittävä maksu

Majoituksesta perittävän maksun suuruus määrätään laskemalla yhteen vastaanottokeskusten vuokrat ja kiinteistöjen käytöstä aiheutuvat menot ja jakamalla summa vastaanottokeskusten yhteenlasketulla keskimääräisellä paikkaluvulla. Näin saatu jakojäännös jaetaan vielä vuoden päivien lukumäärällä. ja tämä viimeksi Saatu jakojäännös on se euromäärä, joka voidaan periä vuorokautta kohti maksuna vastaanottokeskuksessa majoittumisesta. Maksun suuruutta määrättäessä ei ole otettu huomioon Metsälän vastaanottokeskuksen säilöönottoyksikön eikä alaikäisten ryhmäkotien ja tukiasumisyksiköiden kustannuksia, koska näiden yksiköiden asiakkailta ei peritä vastaanoton maksuja.

Maksun suuruuden määräämisen perusteena ovat viimeisen käytettävissä olevan tilinpäätösvuoden kustannukset ja paikkaluku.

Vuoden 2008 tilinpäätöslukujen perusteella majoituksesta ja vastaanoton palveluista perittävä maksu muodostuu seuraavasti:

Majoituksesta perittävä maksu	2008	
Vastaanottokeskusten kiinteistömenot 	3 084 884 €	
Paikkaluku vuositasolle	1 494	
Kustannukset paikka/vuosi 	2 065 €	
Kustannukset paikka/kk 	172 €	
Kustannukset paikka/vrk 	6 €	
 	 	
Vastaanottokeskuksessa annettavat palvelut 	 	
Aineet tarvikkeet 	807 600 €	
Paikkaluku vuositasolle 	1 494	
jaettu vuorokausien luvulla 	366	
Kustannukset paikka/vrk  	1,5 €	

Majoituksesta perittävä maksu nousee yhdellä eurolla ja muusta vastaanotosta perittävä maksu nousee 0,80 eurolla. 

3 § Voimaantulo. 

Asetus on tarkoitettu tulemaan voimaan 1.2.2010. Asetuksen voimaan tuloa ei ole tarkoituksenmukaista toteuttaa vuoden vaihteessa, sillä asetuksen täytäntöönpanoa edellyttävät toimenpiteet on syytä toteuttaa mahdollisimman huolellisesti ja tehokkaasti. Asetuksen täytäntöönpanon edellyttäviä toimenpiteitä ovat sisäasiainministeriön ohje asetuksen soveltamisesta, UMAREK:iin tehtävät perusosan normimuutokset, vastaanottokeskusten henkilöstön perehdyttäminen toimeentulotuen muutoksiin sekä toimeentulotuen muutoksista tiedottaminen tuen saajille. 
Asetuksella kumottaisiin 6 päivänä kesäkuuta 2005 annettu työministeriön asetus (389/2005) turvapaikanhakijoiden ja tilapäistä suojelua saavien ryhmäkodista, toimeentulotuen jakamisesta rahamääräisestä ja hyödykkeinä annettavaan osaan sekä majoituksesta perittävistä maksuista.

Työministeriön asetuksen 1 §:n mukaan ryhmäkotien toimintaan sovelletaan mitä lastensuojeluasetuksen (1010/1983) 8 §:ssä säädetään yhdessä asuinyksikössä enintään hoidettavien lasten ja nuorten määrästä, samaan rakennusryhmään sijoitettavien lasten enimmäismäärästä sekä hoito- ja kasvatustehtävissä työskentelevien henkilöiden vähimmäismäärästä.

Asetuksen viittaus lastensuojeluasetukseen on kumottu uudella lastensuojelulailla (417/2007), jossa on säännökset lastensuojelulaitosten henkilöstön kelpoisuudesta, henkilöstömitoituksesta ja laitoksen yksiköissä hoidettavien lasten enimmäismääristä. Kun lastensuojelulain em. Mitoitusta koskevien säännösten täytäntöönpanoon on kolmen vuoden siirtymäaika ja kun ryhmäkotien asemaa on tarkoitus tarkastella turvapaikanhakijoiden vastaanottolakihankkeen yhteydessä, ei ryhmäkotien mitoituksesta ole tarpeen säätää sisäasiainministeriön asetuksella.