Tiina Palonen-Roihupalo 	21.4.2010	SM077:00/2009
Antti Kanniainen 		

VASTAANOTTOLAKIHANKE; OHJAUSRYHMÄN KOKOUS 

Aika:	Torstai, 15.4.2010 klo 9.30–12.05

Paikka:	Sisäasiainministeriö, Vuorikatu 20 A, kh Leijona & Miekka

Osallistujat:		Sirkku Päivärinne, puheenjohtaja	SM/MMO
		Sanna Sutter			SM/MMO
		Tiina Sinkkanen		SM/MMO
Arja Kekkonen		SM/MMO
Maria Kaisa Aula		Lapsiasiavaltuutettu
Päivi Keskitalo		Vähemmistövaltuutetun toimisto
Taina Martiskainen		Lastensuojelun Keskusliitto
Kimmo Kiiski		SM/oiky
Jorma Kuuluvainen		Maahanmuuttovirasto
Jari Kähkönen		Joutsenon VOK
Ari Haaranen			SPR/Rovaniemen VOK
Marjaana Laine		Pakolaisneuvonta
Mari Pyy			Ingas/Espoon kaupunki
Viveca Arrhenius		STM
Tiina Valonen		Amnesty
Tiina Palonen-Roihupalo,		SM/MMO
sihteeri klo 11.30 asti
Antti Kanniainen,		SM/MMO
sihteeri klo 11.30 lähtien

1. Kokouksen avaus 

Puheenjohtaja kertoi, että ohjausryhmän kolmanteen kokoukseen on lisätty lastensuojelun asiantuntemusta. Kokoukseen on kutsuttu lapsiasiavaltuutettu Maria Kaisa Aula, Espoon Ingaksen ryhmäkodin johtaja Mari Pyy sekä neuvotteleva virkamies Viveca Arrhenius sosiaali- ja terveysministeriöstä.  Puheenjohtaja informoi, että vastaanottolakihankkeeseen liittyvän kotouttamislain kokonaisuudistamishankkeen hallituksen esityksen antaminen eduskunnalle on siirtynyt syysistuntokaudelle.

Hyväksyttiin edellisen kokouksen kokousmuistio.  

Sanna Sutter kertoi 8.3. pidetystä lapsiasiakokouksesta, jonka pohjalta on työstetty alaikäisten vastaanottoa koskevaa aineistoa. Vaatimattomammassa lähestymistavassa on keskitytty muuttamaan voimassaolevan lain pykäliä, alustavat luonnokset on toimitettu ohjausryhmälle. Lisäksi ohjausryhmälle esitetään keskusteltavaksi vaihtoehto, siirrettäisiinkö alaikäisten vastaanotto kokonaisuudessaan lastensuojelun alaisuuteen. Edustajuuteen liittyen ohjausryhmälle on esitetty keskeisiä kysymyksiä.  

2. Alaikäisasiat

Lapsiasiavaltuutetun esitys
Lapsiasiavaltuutettu Maria Kaisa Aula piti esityksen vastaanottolain uudistamisesta lapsen oikeuksien näkökulmasta. Esityksessään hän korosti, että yksin maahan tulleiden turvapaikanhakijalasten kohtelussa tulee soveltaa lastensuojelulain periaatteita, turvapaikanhakijalapsilla on oikeus samantasoiseen suojeluun kuin suomalaisilla lapsilla. Lapsen etu on tavoite, osallistuminen ja vaikuttaminen ovat metodeita. Lapsen näkemys tulee selvittää. Edustaminen on lapsen puhevallan käyttöä YK-sopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Lapsiasiavaltuutetun mukaan lasten vastaanoton siirtäminen lastensuojeluviranomaisille vastaisi paremmin YK-velvoitteita. Yksin tulevien turvapaikanhakijalasten volyymi (noin 500) on pieni verrattuna kodin ulkopuolelle sijoitettuihin lapsiin (16 000). Hänen näkemyksensä mukaan asiassa tulisi edetä kaksivaiheisesti: nykyisessä valmistelussa tulisi kehittää lakia ja käytäntöjä lapsen etua vahvistavasti ja lastensuojeluasiantuntemusta vastaanottoviranomaisissa lisäten. Toisessa vaiheessa seuraisi vastaanoton siirto lastensuojelun osaksi, mikä vaatisi oman työryhmänsä sekä asian selvittämistä myös kansainvälisesti.  

Ilman huoltajaa olevan alaikäisen turvapaikanhakijan vastaanotto
Sanna Sutter kommentoi tällä aikataululla otettavan huomioon lastensuojelunäkökulman vahvistamisen nykyjärjestelmässä. Viveca Arrhenius totesi STM:n kannattavan lapsiasiavaltuutetun näkemystä, nyt valmisteltaisiin välttämättömät pykälät. Jatkossa tarvetta on ainakin vuoden valmistelulle ja erilliselle työryhmälle. Asia jää seuraavalle hallitukselle, mahdollisesti asia on tarpeellista kirjata hallitusohjelmaan. Arrhenius painotti maahanmuutto- ja lastensuojelupuolen yhteistyötä asiassa. Kimmo Kiiski näki olevan välttämätöntä laittaa asia kuntoon lapsen edun näkökulmasta oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti. Jari Kähkönen korosti, että vastaanottokentän asiantuntemuksen tulee säilyä myös jatkossa. Päätettiin ehdottaa perustettavaksi asiaa selvittävä työryhmä.   

Yksityismajoituksesta keskusteltaessa lapsiasiavaltuutettu totesi, että perhesijoituksen käsite ei ole tuttu maahanmuuttoasioissa. Majoitus sukulaisille on eri asia kuin perheet, joita valmennetaan tähän ja jotka saavat korvauksen työstään. Lapsen etu ei aina ole asua sukulaisen luona. Yksityismajoituksen tulisi olla lastensuojelun perhesijoituksen mukainen. Todettiin nykyisen käytännön lähtevän siitä, että lapsi haluaa asua sukulaistensa luona. Hyvä olosuhdeselvitys on usein lapsen kannalta paras vaihtoehto. Yksityismajoitukseen liittyvän selvitystyön nähtiin vaativan aikaa. Lapsiasiavaltuutettu esitti, että yksityismajoitusta voisi järjestää ulkopuolinen taho: esimerkiksi vastaanottokeskus hankkisi perhesijoituksia kunnalta.  

Lapsiasiavaltuutetun mukaan tukiasumista käytetään paljon kansainvälisesti. Suomalaisittain ei ole normaalia alaikäisten nuorten asua ilman aikuisen tukea. Myös lastensuojelujärjestelmässä nuorten määrä on kasvanut, tukiasumista tulisi harkita ja kehittää lastensuojelulain periaatteiden mukaisesti. Ari Haaranen totesi tukiasumisen vaativan selvennystä ja täsmennyksiä tarvitaan erityisesti yksikön kokoon liittyen. Lapsiasiavaltuutettu totesi lastensuojelujärjestelmässä olevan volyymia, sijoittaminen on helpompaa kuin pienessä järjestelmässä. 

Mari Pyy nosti esiin tarpeen täsmentää vastaanotossa työskentelevien sosiaalityöntekijöiden roolia ja pätevyyttä. Transit -vaihe tulisi vastaanotossa olla lastensuojelun mukainen, maksimissaan neljä kuukautta. Esiin nousi myös kysymys opetuksesta, jolloin puheenjohtaja totesi vastaanoton olevan ostopalvelutoimintaa, jolloin sopimuksiin voisi sijoittaa maininnan kunnan velvollisuudesta järjestää opetus. Mari Pyyn mukaan suomalainen koulujärjestelmä ei sovellu turvapaikanhakijalasten tarpeisiin transit -vaiheessa, tarkoituksenmukaisempi olisi pätevä kotikoulusysteemi. Jari Kähkönen mainitsi, että myös aikuisten vastaanottokeskuksissa vanhempiensa kanssa olevat lapset tulee huomioida koulunkäynnin suhteen.

Ilman huoltajaa olevan alaikäisen turvapaikanhakijan edustaminen  
Lapsiasiavaltuutetun mukaan turvapaikanhakijalasten edustaminen tulee mieltää osana koko edunvalvontainstituutiota. Tärkeänä nähtiin edustajien rikostaustan tarkistaminen, valvonta ja rekisterin ylläpito. Lisäksi vastaanottolaissa katsottiin tarpeelliseksi säätää iänmäärityksen kautta lakkaavasta edustajuudesta. Taina Martiskainen ehdotti lakkaamispykälän sitomista alaikäisen turvapaikanhakijan prosessiin liittyen kysymykseen, voisiko edustaja jatkaa alaikäisen täyttäessä 18 vuotta. 

Puheenjohtaja korosti, että mahdollisia kommentteja jaettuun aineistoon voi lähettää myös kirjallisesti. Luonnos hallituksen esitykseksi vastaanottoa koskevaksi laiksi käsitellään kesäkuun alussa maahanmuuttoasioiden johtoryhmässä sekä ennen juhannusta maahanmuuttopoliittisessa ministeriryhmässä.  

3. Säilöönottolain muutokset  

Kekkonen esitteli asiaa koskevan muistion. 

Lakia säilöön otettujen ulkomaalaisten kohtelusta ja säilöönottoyksiköstä (116/2002) (jälj. säilölaki) on määrä uudistaa vastaanottolain kokonaisuudistuksen kanssa samanaikaisesti. Ulkomaalaislain nojalla tapahtuva ulkomaalaisten säilössäpito on osa vastaanottojärjestelmää. 

Lähinnä säilöönottoyksikön johto on jo pidempään tuonut esiin lainsäädännön uudistamistarpeita, jotka perustuvat useamman vuoden kokemukseen säilöyksikön toiminnasta. Esitetyt uudistukset koskevat pääsääntöisesti turvallisuuden ja valvontamahdollisuuksien lisäämistä yksikön toiminnassa. Säilöyksikkö on identifioinut lähinnä säilölain 20 §:n, 21 §:n, 22 §:n, (viittaus 23 §:ään) sekä 8 § ja 9 §:t selkeyttämistä ja uudistamista tarvitseviksi. 

Kekkonen totesi, että uudistusehdotukset koskien 20 - 22 §:ää ovat melko ongelmattomia. Kyse on lähinnä aikanaan pykäliin jääneiden ”aukkojen” kattamisesta siten, että asianmukaiset valvonnan ja tarkastuksen tekniset ja tavanomaiset keinot ovat käytettävissä myös säilöyksikössä. Säilölain 8 ja 9 §:ien uudistamisehdotukset ovat sen sijaan oikeudellisesti jossain määrin ongelmallisempia perusoikeussääntelynkin kannalta. Asiasta keskustellaan tarkemmin myös OM:n kanssa.

Selkeyttämistä edellyttäisi myös kysymys vartijahenkilökunnan virka- vs. työsuhteisuudesta, joka puolestaan on sidoksissa vartijapalvelut tuottavan yksikön oikeudelliseen muotoon (Hgin kaupungin omistama Palmia ja sen ulkoistaminen, yhtiöittäminen tai muu yritys, josta vartijapalvelut tullaan mahdollisesti ostamaan). Asia liittyy laajempaan kysymykseen ulkoistettujen ja yhtiömuotoisten palveluiden käytöstä julkissektorilla erityisesti sosiaali- ja terveydenhuollon alalla.  

Säilölain uudistamistarpeesta tähän asiaan liittyen on jo käyty keskusteluja Hgin kaupungin oikeuspalveluiden kanssa.

Käydyssä keskustelussa todettiin mm., että perusoikeussääntelystä seuraa puitteet lain 8 ja 9 §:n tarkastelulle, eikä ole perusteita lisätä poliisin tilojen / poliisivankilan käyttöä ulkomaalaisten säilössäpidossa, kun otetaan huomioon myös Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komiteankin (CPT) johdonmukainen kanta. Toisaalta tulee huolehtia siitä, että asianmukainen turvallisuus säilöyksikön toiminnassa voidaan taata.

JAKELU	Ohjausryhmän jäsenet ja varajäsenet
Lapsiasiavaltuutettu Maria Kaisa Aula
Neuvotteleva virkamies Viveca Arrhenius, STM
Ryhmäkodin johtaja Mari Pyy, Espoon kaupunki

TIEDOKSI	Ministeri Astrid Thors
Kansliapäällikkö Ritva Viljanen
Erityisavustaja Thomas Bergman
MMO osastopäällikkö Pentti Visanen
MMO esittelijät