Oikeusministeriö					Dnro 35/2010
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO				30.9.2010	1 (8)

oikeusministerio@om.fi
erkki.rajaniemi@om.fi

Lausuntopyyntönne OM 11/41/2010, 28.6.2010 

SÄÄTIÖLAINSÄÄDÄNNÖN KEHITTÄMISTÄ KOSKEVA ARVIOMUISTIO

Oikeusministeriö on toimittanut Suomen Asianajajaliitolle ministeriössä laaditun muistion Säätiölain uudistaminen sekä pyytänyt liiton lausuntoa muistiosta. Suomen Asianajajaliitto kiittää tilaisuudesta lausua asiasta sekä esittää kunnioittavasti seuraavaa.

1. Yleistä

Ministeriössä laadittu muistio on yksi parhaita Suomessa laadittuja säätiöoikeuden kuvauksia. Tämä kertoo yhtäältä muistion hyvästä tasosta, mutta myös säätiöoikeudellisen kirjallisuuden ja kirjoitusten vähyydestä. 

Säätiöitä koskevan sääntelyn onnistuneisuutta voidaan ainakin jossakin määrin mitata säätiöiden yhteiskunnallisella merkittävyydellä. Jos voimassa oleva sääntely olisi täysin epäonnistunutta, voitaisiin säätiöiden merkittävyyden olettaa olevan vähäinen. Säätiöt ovat kuitenkin Suomessa suhteellisen merkittäviä yhteiskunnallisia toimijoita, joten viitteellinen sääntely saattaa olla kelvollinen sääntelymalli, eikä sitä pitäisi suoralta kädeltä hylätä. Säätiölain valmistelussa tulisikin pyrkiä välttämään henkilöyhtiöitä koskevan lainsäädännön ongelmat. Näyttää siltä, että hyvää tarkoittava ja selvästi aikaisempaa laajempi sääntely on johtanut henkilöyhtiöiden marginalisoitumiseen (private equity –rakenteita lukuun ottamatta) ja henkilöyhtiöiden absoluuttistenkin lukumäärien vähenemiseen.

Joka tapauksessa on selvää, että säätiölainsäädäntö sisältää monenlaisia aukkoja. Säätiölain uudistaminen on siten perusteltu hanke, jota Suomen Asianajajaliitto kannattaa.

2. Säätiökäsitys

Siviilioikeuden perinteinen säätiökäsitys on perustunut ilmeisesti lähinnä kolmeen seikkaan: itsenäiseen oikeushenkilöllisyyteen, omistajien puuttumiseen (so. säätäjän ja edunsaajien jäämiseen säätiön ulkopuolelle) sekä merkittävään taloudelliseen kertasijoitukseen (erotuksena jatkuvarahoitteisista laitossäätiöistä). Säätiökäytäntö on kuitenkin osoittautunut tätä monipuolisemmaksi. Näyttäisikin siltä, että vaikka sääntely perustuisi (myös) perinteiselle säätiökäsitykselle, sääntelyn tulisi olla joustavaa.

Säätiölainsäädännön valmistelu olisi todennäköisesti syytä aloittaa muodostamalla kansainvälisellä vertailulla käsitys siitä, miten monenlaisia toimintoja ja organisaatioita on järjestetty suurin piirtein suomalaista säätiötä vastaavan instituution muotoon. Tämän jälkeen saattaisi olla perusteltua esittää kysymys, miksei vastaavaa toimintaa voisi järjestää meilläkin säätiössä, ja jos mitään oikeuspoliittisesti painavaa estettä ei löydy, uuden lain olisi mahdollistettava tällainen toiminta. Samassa yhteydessä olisi perusteltua miettiä sitäkin, olisiko anglosaksisella trust-instituutiolla sijansa Suomessa.

3. Ketä suojataan

Säätiölainsäädännön yksi keskeinen ja perinteinen keskustelukysymys on, miksi sääntely on ylipäätään olemassa ja ketä sillä pyritään suojaamaan. Samalla tavalla voidaan esittää kysymys viranomaisvalvonnasta: jos säätiössä on kysymys säätäjän itsenäisen tahdon toteuttamisesta säätäjän tahdon mukaisella tavalla, miksi valtio järjestäisi tällaisen tahdonmuodostuksen tueksi valvontajärjestelmän? Toisaalta säätiövalvonta ei ilmeisesti poikkea muusta oikeussuojan antamisesta merkittävällä tavalla. Edelleen voidaan todeta, että mikäli laitossäätiöiden toiminta hyväksytään jatkossakin, niin samalla kynnys valvonnan järjestämiseen ilmeisesti madaltuu. Mahdollisista periaatteellisista vastaväitteistä huolimatta tuntuisi siltä, että jonkinlaisen valvonnan ja suojan järjestäminen valtion toimesta olisi perusteltua.
Toinen asia on, onko säätiöoikeudessa pidettävä kiinni siitä, että säätiöllä ei ole ”omistajaa”. Tämä johtaa ongelmiin säätiöiden hallinnoinnissa, ja korostaa ehkä tarpeettomasti julkisen valvonnan merkitystä. Kuten kansainvälinen vertailu osoittaa, ei ole tavatonta, että säätiön edunsaajilla tai perustajalla olisi laajakin tehtävä säätiöiden valvonnassa. Uudistuksessa olisikin huolellisesti arvioitava säätiön perustajan ja edunsaajien asemaa säätiöoikeuden järjestelmässä. On luonnollisesti selvää, että edunsaajien määritteleminen tuottaa monissa tilanteissa vaikeuksia.

Suomen Asianajajaliitto pitää yleisellä tasolla tärkeänä sitä, että tulevasta järjestelmästä löytyy riittävästi keinoja sinänsä harvinaisten väärinkäytösten selvittämiseen.

4. Vastauksia esitettyihin nimenomaisiin kysymyksiin

Jäljempänä esitetään sanan ”Vastaus” jälkeen lyhyitä vastauksia muistiossa esitettyihin kysymyksiin.

4.2 Kokonaisuudistus

1.	Onko säätiölain mahdollinen uudistaminen toteutettava kokonais- vai osittaisuudistuksena? Perustelkaa näkemyksenne.

Vastaus. Säätiölaki on kokonaisuutenaan vaillinainen ja jotta säätiöinstituution olemusta voitaisiin arvioida kokonaisuutena, uudistus olisi toteutettava kokonaisuudistuksena. Laki on nykyisellään siinä määrin lyhyt, että kokonaisuudistus on teknisesti helppo toteuttaa. 

4.3 Säätiöoikeudellinen uudistus

1.	Katsotteko, että vero-oikeudelliset kysymykset olisi tarkoituksenmukaista rajata uudistuksen ulkopuolelle?

Vastaus. Vero-oikeudelliset kysymykset on jätettävä uudistuksen ulkopuolelle. Yksin siviilioikeudellinen säätiölain läpikäynti tulee olemaan vaikea tehtävä. Lisäksi verosääntelyn uudistumisnopeus on aivan toinen kuin säätiöoikeuden, jolloin ei ole mielekästä rakentaa säätiölakia juuri tämän hetken verosääntelyn varaan. Toisaalta vero-oikeuden valmistelijoilla on oltava mahdollisuus seurata työtä ja siten valmistautua tuleviin muutoksiin.
2.	Mikäli katsotte, että säätiölain uudistamisen yhteydessä on ratkaistava myös verotus-näkökohtia, yksilöikää ja perustelkaa ongelmat ja kehittämisehdotuksenne.

N/A

4.4 Säätiölain soveltamisalan laajentaminen ja jatkuvarahoitteiset säätiöt

1.	Tulisiko jatkuvarahoitteisten säätiöiden ominaispiirteet ottaa nykyistä paremmin huomioon säätiölaissa?

Vastaus. Yhtäältä pitää, mutta toisaalta jatkuvarahoitteisuus ei välttämättä ole kovin merkitsevä tekijä säätiöoikeudellisesti. Säätiön rahoittaja voi aina turvata oikeuksiaan ja asemaansa sopimuksin säätiön kanssa.

4.5 Säätiölain soveltamisalan laajentaminen ja epäitsenäiset säätiöt

1.	Tulisiko uudistuksen koskea myös epäitsenäisiä säätiöitä?

Vastaus. Kysymykseen ei ole ehdotonta vastausta. Epäitsenäisten säätiöiden kattaminen voi olla vaikeata, koska ilmiö voi sisältää hyvin monenlaisia käytännön järjestelyjä. Olennaista on, että tällaisessa rakenteessa varojen hallinnoijan vastuu on riittävän selvä ja että on selvää, kenen velvoitteista omaisuus voidaan ulosmitata. Näitä kysymyksiä ei välttämättä tarvitse ratkaista säätiölainsäädännössä.

Kuten edellä on esitetty, trust-instituution siirtäminen Suomeen olisi selvittämisen arvoinen kysymys.

2.	Mikäli vastaatte ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi, tulisiko lainsäädännöllä erityisesti edistää epäitsenäisen säätiön perustajan tahdon toteutumista sekä vähentää tällaisen säätiömuodon tarkoituksen toteutumiseen liittyviä epävarmuustekijöitä? Mitä muita asioita tulisi säännellä?

Vastaus. Kuten edellä on esitetty, saattaa olla tarpeen varmistaa, että ainakin vastuuseen ja maksukyvyttömyystilanteisiin liittyvät kysymykset ovat riittävällä tavalla säänneltyjä. Tämän ei kuitenkaan tarvitse tapahtua säätiölainsäädännössä.

3.	Mikäli vastaatte ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi, tulisiko sääntelyn koskea vain rekisteröidyn säätiön pitämää epäitsenäistä säätiötä/rahastoa vai myös muiden tahojen (esimerkiksi julkisyhteisö, pankki, sijoituspalveluyritys) hallinnoimia epäitsenäisiä säätiöitä/rahastoja?

Vastaus. Tässä vaiheessa ja tällä tiedolla ei liene mitään syytä rajoittaa epäitsenäisten säätiöiden perustamista.

4.	Onko säätiölain uudistaminen muutoin laajennettava kattamaan sellainen säätiötoiminta, joka on nykyisen säätiölain soveltamisalan ulkopuolella? Minkälaisesta säätiötoiminnasta on kyse ja mitä näkökohtia uudistuksessa tulisi erityisesti painottaa?

Vastaus. Kuten johdannossa olemme todenneet, säätiölain uudistuksessa olisi ennakkoluulottomasti arvioitava niitä eri tilanteita, joissa säätiömuoto (tai sen kaltainen toimintamuoto) olisi toimiva ratkaisu.

4.6	Lainsäädännön tahdonvaltaisuus

1.	Mitä asioita tulisi säännellä pakottavalla lainsäädännöllä?

Vastaus. Kysymykseen saattaa tulla erilainen vastaus siitä riippuen, puhutaanko nykyisen kaltaisista säätiöistä, joistakin uudentyyppisistä säätiöistä tai mahdollisesti (käytännöllisesti katsoen) sääntelemättömistä epäitsenäisistä säätiöistä. Joka tapauksessa keskeiset oikeussuojakeinot sekä insolvenssioikeudelliset kysymykset kuulunevat pakottavan sääntelyn alaan. Tässä yhteydessä on kuitenkin syytä varoittaa henkilöyhtiö-lainsäädännön sinänsä suhteellisen vähäisten pakottavien säännösten aiheuttamista ongelmista.

2.	Siltä osin kun pakottavaa lainsäädäntöä ei tarvita, tulisiko säätiöiden toimintaa edistää tahdonvaltaisella lainsäädännöllä, kuten olettamasäännöksillä?

Vastaus. Tahdonvaltainen sääntely on lähtökohtaisesti parempi vaihtoehto kuin pakottava sääntely. On kuitenkin huomattava, että myös yllättävä tahdonvaltainen sääntely voi olla ongelmallinen silloin, kun osapuolet eivät ole tunteneet sääntelyä riittävän hyvin. Lienee ajateltavissa, että säätäjälle annettaisiin mahdollisuus valita tietyn lain kattaman perusmallin ja esimerkiksi täysin sopimusvapauden piiriin kuuluvan sääntely-mallin välillä.

3.	Mikäli vastaatte myöntävästi toiseen kysymykseen, niin yksilöikää ne asiat, joiden tulisi nimenomaisesti kuulua olettamasäännösten piiriin?

Vastaus. Esimerkiksi säätiön organisaatio voisi olla tällainen kysymys.

5.1 Säätiön yleinen määritelmä

1.	Tulisiko säätiön yleisestä tunnusmerkistöstä säätää laissa? Arvioikaa ja perustelkaa tällaisen muutoksen vaikutuksia.

Vastaus. Kysymys voi olla liian yleisellä tasolla sääntelyn kehittämisen tässä vaiheessa. Lienee mahdollista, että jotkin tunnusmerkit täyttävä säätiö tulisi jonkinlaisen sääntelymallin piiriin, kun taas toisenlaiset tunnusmerkit täyttävä säätiö tulisi jonkin toisenlaisen sääntelymallin piiriin. Nämä sääntelymallit voisivat myös olla tahdonvaltaisia. Joka tapauksessa on suhtauduttava varauksella määritelmiin, joissa tietynlainen toiminta määritellään säätiöksi, josta johtuu tiettyjen normien soveltaminen (kuten nykyinen henkilöyhtiölaki). Tällaiset sääntelyratkaisut saattava johtaa erittäin yllätyksellisiin lopputuloksiin.

5.2 Säätiön perustaminen testamentilla ja säädekirjalla

1.	Katsotteko, että lakiin olisi syytä sisällyttää säännökset testamentilla määrätyn säätiön perustamisen varmistamiseksi? Kuvailkaa mahdollisia kontrollikeinoja.

Vastaus. Tällaisen sääntelyn merkitys lienee marginaalinen, joten sen pois jättämistäkin voidaan harkita.

2.	Katsotteko, että säätiön sääntöjen ja säätiön tarkoituksen välisestä mahdollisesta risti-riitatilanteesta johtuva säätiön perustamisen raukeaminen on tarkoituksenmukainen seuraamus? Kuvailkaa mahdollisia vaihtoehtoisia toimintamalleja.

Vastaus. Säätiön perustamisen raukeamisen pitäisi olla erittäin harvinainen seuraamus. Parempi vaihtoehto olisi esimerkiksi olettama siitä, kumpaa seurataan.

3.	Mitä ongelmia katsotte voimassa olevan testamenttimääräys- ja säädekirjakäytännön sisältävän? Pitäisikö säädevarallisuuden luovuttaminen säätäjän tahdon mukaiselle epäitsenäiselle säätiölle sallia silloin, kun itsenäisen säätiön perustaminen ei ole käytännössä mahdollista ja tarkoituksenmukaista?

Vastaus. Erityisiä ongelmia ei liene ilmennyt.

5.3 Säätiön tarkoitus ja toiminta

1.	Katsotteko, että säätiön perustamisen tulee jatkossakin olla sidoksissa hyödyllisyys-käsitteeseen? Perustelkaa vastauksenne. Mikäli ehdotatte muutoksia, kuvailkaa mahdollisimman tarkasti esittämiänne vaihtoehtoja ja niiden aiheuttamia vaikutuksia niin toimiville säätiöille kuin säätiöinstituution kehitykselle.

Vastaus. Ensimmäinen vaatimus olisi hyödyllisyys -käsitteen tarkempi määrittely. Nykyisellään hyödyllisyydellä ei ilmeisesti ole käytännössä juuri mitään oikeudellista sisältöä. Mikäli säätiölakia tältä osin muutetaan, ei liene perustetta muuttaa vaatimusta ankarampaan suuntaan ja siten rajoittaa säätiöiden käyttämistä esimerkiksi lähisukulaisten taloudelliseen tukemiseen.

2.	Tulisiko säätiölain uudistamisen yhteydessä mahdollisesti pyrkiä myös sellaisin lain-säädännöllisiin rakenteisiin, jossa liiketoiminnan harjoittaminen säätiöille mahdollistettaisiin?

Vastaus. Mitään erityistä estettä tällaiselle sääntelylle ei ilmeisesti ole. Olennaista on kuitenkin ymmärtää säätelykokonaisuus, ts. onko säätiölaissa jonkinlaisia velkojia suojaavia säännöksiä (laiton varojen jakaminen, pääoman pysyvyys), tai ollaanko valmiita siihen, että liiketoimintaa harjoittavan säätiön sopimuskumppanit ottavat riskin säätiön kanssa toiminnasta. Joka tapauksessa suojattavaksi tahoksi muodostuvat lähinnä velkojat, jotka eivät voi valita velallistaan, kuten verottaja ja työeläkeyhtiöt. Lienee selvänä, että säätiön on voitava omistaa liikeyrityksiä.

3.	Pitäisikö välillisen liiketoiminnan harjoittamista vastaisuudessa jollakin tavoin säännellä?

Vastaus. Tällaisen sääntelyn tarve on jossakin määrin epäselvä. Välillisen liiketoiminnan harjoittaminen on kytköksissä (mahdolliseen) vaatimukseen varojen turvaavasta sijoittamisesta. 

4.	Onko säätiölain uudistamisen yhteydessä pyrittävä kehittämään eri tavoin toimivia säätiöitä (esimerkiksi sijoitustoiminnan tai elinkeinotoiminnan tuotolla toimivia säätiöitä ja jatkuvarahoitteisia laitossäätiöitä tai muita säätiötä) koskevia velkojainsuoja- ja huolellisuussäännöksiä?

Vastaus. Ylipäätään näyttää perustellulta edellyttää siviilioikeudelliselta sääntelyltä riittävää vastuunormistoa, jotta vahingon aiheuttaminen tulee korvatuksi. Velkojansuoja-säännösten osalta kysymystä on käsitelty yllä kohdassa 2.

5.4 Rekisteröinnin edellytykset ja oikeusvaikutukset

1.	Katsotteko, että luvan saamisen edellytykset sisältävät oikeudellisia ongelmia? Perustelkaa vastauksenne.

Vastaus. Nykykäytäntöön ei ilmeisesti liity erityisiä ongelmia.

2.	Katsotteko lupamenettelyn käytännön kannalta ongelmalliseksi?

Vastaus. Ks. yllä.

3.	Voisiko lupamenettelyn korvata ilmoitusmenettelyllä? Perustelkaa vastauksenne.

Vastaus. Ilmeisesti voisi, mutta tämä riippuu luonnollisesti aineellisesta lainsäädännöstä.

5.5 Säätiöpääoma

1.	Katsotteko 25.000 euron määräisen säätiöpääoman tarkoituksenmukaiseksi? Pitäisikö säätiöiden peruspääomavaatimusta kiristää tai lieventää? Perustelkaa näkökantanne.

Vastaus. Kokonaisuudistuksessa tämäkin asia on arvioitava, ja vastaus riippuu muusta sääntelystä.

2.	Tulisiko säätiölaissa säätää säätiöpääoman alentamisesta ja korottamisesta?

Vastaus. Jos tällaiseen sääntelyyn mennään, olisi samalla muodostettava selvä käsitys säätiöpääoman pysyvyydestä. Tämä puolestaan voinee riippua esimerkiksi säätäjän tahdosta tai säätiön tyypistä: jatkuvasti rahoitettavassa säätiössä peruspääomalla voi olla sangen vähäinen merkitys. Velkojiensuojan näkökulmasta säätiöpääomaa voidaan verrata osakeyhtiön 2 500 euron vähimmäisosakepääomaan; vertailun kannalta on kuitenkin olennaista kiinnittää huomiota myös esim. ”laitonta jakoa” ja vastuuta koskeviin mahdollisiin säännöksiin.

5.6 Säätiön hallinto

5.6.1 Hyvä hallinto

1.	Katsotteko, että säätiölaissa tulisi säätää esimerkiksi esteellisyyttä ja lähipiirilainoja koskevista velvoitteista?

Vastaus. Esteellisyyssäännökset saattaisivat olla paikallaan, mutta niiden ei pitäisi halvaannuttaa päätöksentekoa. Lähipiirilainoja koskevat säännökset liittyvät pääoman pysyvyyteen, joten niihin on tässä vaiheessa vaikea ottaa kantaa. Olennaista on huomata, että osakeyhtiölaki on toiminut varsin hyvin ilman tällaisia nimenomaisia erityis-säännöksiä.

2.	Katsotteko, että säätiötoiminnan läpinäkyvyyttä tulisi lisätä esimerkiksi säätiön julkistaman informaation laajuutta lisäämällä?

Vastaus. Tämä riippuu kokonaisuudistuksessa tehtävistä muista valinnoista. Julkisuus saattaa vaikeuttaa eräiden säätiötyyppien käyttämistä ja muutenkin voidaan kysyä, mitä varten julkisuutta oltaisiin lisäämässä.

3.	Kertokaa näkemyksenne siitä, mitä ja miten hyvään hallintoon kuuluvia periaatteita tulisi saattaa osaksi säätiöinstituutiota.

Vastaus. Uudistuksessa olisi vakavasti harkittava ”omistajuuden” painoarvon lisäämistä: säätiön perustajalla ja edunsaajilla tulisi olla paremmat mahdollisuudet puuttua epätarkoituksenmukaiseen toimintaan. Hyvään hallintoon kuuluu myös esteellisyyttä ja vahingonkorvausvastuuta koskevien säännösten toimivuus. Muuten on selvää, että täysin toisenlaisiin tilanteisiin tarkoitetuilla niin sanotuilla corporate governance –periaatteilla on vain rajoitettu merkitys säätiöoikeudessa.

5.6.2 Yleiset periaatteet; huolellisuus- ja lojaliteettivelvoite

1.	Pidättekö perusteltuna selventää huolellisuus- ja lojaliteettivelvollisuutta koskevia peri-aatteita? Perustelkaa vastauksenne.

Vastaus. Yllä on jo esitetty, että vastuusäännösten pitää olla toimivia. Jotta näin voisi olla, on toimintavelvollisuuksien oltava riittävästi määriteltyjä. Tästä näkökulmasta em. velvollisuuksien (fiduciary duties) nykyistä tarkempi määritteleminen saattaisi olla hyväkin tapa edetä.

5.6.3 Hallituksen kokoonpano ja tehtävät

1.	Katsotteko, että hallituksen kokoonpanosta, jäsenten asettamistavasta, eroamisesta, erottamisesta, toimikaudesta ja hallitusten jäsenten kelpoisuudesta tulisi säätää säätiö-laissa tarkemmin?

Vastaus. Tällaiseen sääntelyyn on suhtauduttava varauksellisesti ja sen tulisi ilmeisesti joka tapauksessa olla tahdonvaltaista. Saattaisi olla perusteltua laatia säätiön hallinnon ”perusmalli”, jonka perustaja voisi halutessaan valita (ja joka käytännössä toden-näköisesti muodostuisi standardiksi), mutta josta voitaisiin tarpeen mukaan joko kokonaan tai osittain poiketa.

2.	Katsotteko, että hallituksen päätöksentekomenettelyä ja tehtäviä, kuten velvollisuutta valvoa alempia toimielimiä, tulisi säännellä tarkemmin laissa?

Vastaus. Liian tarkkaa sääntelyä on vältettävä, mutta vastuun kannalta riittävien peri-aatteiden olisi oltava olemassa.

5.6.4 Muut orgaanit ja niiden tehtävät

1.	Katsotteko, että säätiön päivittäisestä hallinnosta vastaavasta toimitusjohtajasta tai vastaavasta tahosta tulisi säätää tarkemmin laissa?

Vastaus. Toimitusjohtajasta säätäminen voisi olla perusteltua, jotta olisi mm. selvää, ettei tätä pidetä työsuhteisena.

2.	Katsotteko, että kaksiportaisen hallintomallin toimielinten tehtäviä ja vastuusuhteita tulisi säädellä laissa nykyistä tarkemmin?

Vastaus. Jonkinlainen tahdonvaltainen perusmalli saattaisi olla perusteltu.

5.6.5 Vahingonkorvausvastuu

1.	Katsotteko, että vahingonkorvausmenettelyä tulisi kehittää? Perustelkaa vastauksenne.

Vastaus. Menettelyn osalta on viitattava edellä kanneoikeuden laajentamisen osalta esitettyyn. Korvausperusteiden osalta säännöksiä olisi syytä yhdenmukaistaa uudehkoon osakeyhtiölakiin.

5.7.1 Julkinen valvonta

1.	Esittäkää näkemyksenne julkisen säätiövalvonnan perusteista, ulottuvuudesta, syvällisyydestä sekä tehokkuudesta. Esittäkää tarvittaessa vaihtoehtoisia ratkaisumalleja ja perustelkaa näkemyksenne.

Vastaus. Julkinen valvonta on perusteltua ainakin siinä tapauksessa, että kanneoikeus on muuten rajoitettu. Julkisen valvonnan perusteellisuus ja täsmällinen toteuttamistapa on vaikeampi kysymys.

2.	Onko valvonta riittävällä tavalla järjestetty?

Vastaus. Valvonta toimii ilmeisesti kohtuullisesti.

3.	Onko valvontaviranomaisen toimivalta asianmukaisesti säännelty?

Vastaus. Toimivallan osalta ei ole tullut esille merkittäviä epäkohtia.

4.	Missä määrin julkisia varoja on mielestänne käytettävä yksityisen säätiötoiminnan valvomiseen?

Vastaus. Kuten edellä on esitetty, tämä riippuu myös siitä, miten säätiöiden ”omistajuus” muuten järjestetään. Julkisten varojen käyttäminen on yleisenä oikeussuojan antamista koskevana kysymyksenä kuitenkin perusteltua.

5.	Pitäisikö säätiöiden perustajien, rahoittajien, ja muiden etutahojen mahdollisuuksia kehittää yksilöllisiä säätiövalvontakeinoja lainsäädännöllisesti korostaa?

Vastaus. Kuten edellä on estetty, vastaus on kyllä.

6.	Mikäli säätiövalvontaa tulisi mielestänne muuttaa, miten nykyisten säätiöiden perustajien olettamat säätiövalvonnan säilymisestä tulisi ottaa huomioon?

Vastaus. Kysymys on spekulatiivinen, ja vastaus riippuu siitä, miten valvontaa muutetaan.

5.7.3 Tilintarkastus

1.	Esittäkää käsityksenne tilintarkastusinstituution toimivuudesta säätiöiden osalta.

Vastaus. Tilintarkastusta säätiöissä on ajateltava osana tilintarkastusinstituution kehittämistä. On luonnollisesti houkuttelevaa asettaa tilintarkastajalle keskeisiä valvonta-odotuksia, mutta tilintarkastajan ei pitäisi olla ensisijainen tai edes keskeinen säätiöitä valvova toimija. 

2.	Onko valinnan esteettömyyteen (tarkastettava valitsee tarkastajansa) liittyvää arvostelua pidettävä säätiön läpinäkyvyyteen vaikuttavana oikeudellisena ongelmana? Mikäli vastaatte kysymykseen myöntävästi, esittäkää käsityksenne siitä, miten ongelma voitaisiin ratkaista.

Vastaus. Tämän ei pitäisi olla ongelma (muuten kuin mahdollisesti tilintarkastusoikeudellisesti), jos tilintarkastajien valvonta toimii ja jos säätiöiden toiminnan valvonta on muuten asianmukaisesti järjestetty.

3.	Olisiko tilintarkastajien kierrosta säädettävä laissa?

Vastaus. Tilintarkastusta säätiöissä on ajateltava osana tilintarkastusinstituution kehittämistä.

4.	Pidättekö tarkoituksenmukaisena, että säätiön toiminnan tarkoituksen toteutumiseen liittyvää informaatiota lisättäisiin ja sen sisältöä kehitettäisiin?

Vastaus. Tämä on yksi mahdollinen kehityskulku.

5.8 Säätiövarallisuuden hoito

5.8.2 Varojen sijoittamista koskeva olettamasäännös

1.	Katsotteko nykyisen sijoittamista koskevan normin asianmukaiseksi ja sen tulkinnan vakiintuneeksi vai ristiriitaiseksi ja selvitystä vaativaksi?

Vastaus. Nykyinen normi on pitkälti koettelematta, sillä säätiöiden toimielinten vastuusta ei liene korkeimman oikeuden ratkaisuja. Se, että lain ilmaisu ”varma ja tuloa tuottava” on paradoksaalinen velvoite, ei liene epäselvää. Tällä ei kuitenkaan välttämättä ole ratkaisevaa merkitystä sanontaa jatkossa arvioitaessa. Keskeinen kysymys on se, missä määrin perustajan tahdolle olisi asetettava merkitystä.

2.	Miten suhtaudutte vaateeseen yksityiskohtaisemmasta sääntelystä?

Vastaus. Kuten edellä on esitetty, yksityiskohtainen sääntely voi olla vaarallista, kuten henkilöyhtiösääntely on osoittanut. Täysin tahdonvaltaisen mallisäännöksen laatiminen saattaisi kuitenkin olla hyvinkin perusteltua.

5.9 Säätiön toiminnan tarkoituksen muuttaminen ja lopettaminen

1.	Katsotteko, että säätiön tarkoitusta on liian vaikeaa muuttaa? Perustelkaa vastauksenne. Miten sääntelyä tulisi muuttaa?

Vastaus. Laissa tulisi olla olettamasäännös siitä, miten ja missä tilanteissa tarkoitusta saa muuttaa. Perustaja voisi omaksua tämän säännöksen tai poiketa haluamallaan tavalla tästä olettamasta. Yksi ratkaistava kysymys on, mikä asema perustajalla ja / tai edunsaajilla on sääntöjen ja / tai tarkoituksen muuttamisessa.

Helsingissä 30. syyskuuta 2010

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

Mika Ilveskero
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja

LAATI	Manne Airaksinen, asianajaja, Roschier Asianajotoimisto Oy

Suomen Asianajajaliiton lausunnot valmistellaan oikeudellisissa asiantuntijaryhmissä, joiden toiminnassa on mukana noin 120 asianajajaa. Tämä lausunto on valmisteltu yhtiöoikeuden asiantuntijaryhmässä.