Pvm
20.9.2010

Oikeusministeriö
     

Dnro
	97/050/2010

     
     

Viite:	Oikeusministeriön lausuntopyyntö 28.6.2010; OM 11/41/2010
Asia:	Arviomuistio säätiölainsäädännön kehittämisestä; opetus- ja kulttuuriministeriön lausunto 

Opetus- ja kulttuuriministeriön toimialalla useat keskeiset laitokset (esim. Kansallisooppera, Kansallisteatteri, Olympiastadion) toimivat säätiömuodossa, joten säätiölainsäädännön uudistamishanke on ministeriön toimialan kannalta tärkeä. Opetus- ja kulttuuriministeriön kommentit on jäsennetty arviomuistiossa esitettyjen kysymysten mukaisesti. Lausunnon lopussa on erillinen osio säätiölainsäädännön kehittämisestä ammatillisen koulutuksen näkökulmasta.
  
4.2
1. Onko säätiölain mahdollinen uudistaminen toteutettava kokonais- vai
osittaisuudistuksena? Perustelkaa näkemyksenne.
2. Mikäli kannatatte osittaisuudistusta, niin täsmentäkää ne osa-alueet,
jotka mielestänne tarvitsevat uudistusta.

Säätiölain mahdollinen uudistaminen saattaisi olla ajankohtaista toteuttaa ensisijaisesti kokonaisuudistuksena ottaen huomioon että laki on iäkäs (vuodelta 1931) eikä erityisen kattava. Kokonaisuudistus mahdollistaa kattavan keskustelun säätiö-instituution yhteiskunnallisesta asemasta ja tehtävästä sekä mahdollistaa lain järjestelmällisen uudistamisen.

4.3
1. Katsotteko, että vero-oikeudelliset kysymykset olisi tarkoituksenmukaista rajata uudistuksen ulkopuolelle?
2. Mikäli katsotte, että säätiölain uudistamisen yhteydessä on ratkaistava
myös verotusnäkökohtia, yksilöikää ja perustelkaa ongelmat ja kehittämisehdotuksenne

Vero-oikeudelliset kysymykset on tarkoituksenmukaista rajata uudistuksen ulkopuolelle ja pitää uudistuksen lähtökohtana rajausta säätiöoikeudelliseen uudistukseen. Yleishyödyllisten säätiöiden verotuskohtelu on vakiintunut, eikä ole tarvetta muutokseen.  Yleishyödylliset yhteisöt ovat tuloverolain 23 §:n mukaan verovelvollisia vain saamastaan elinkeinotulosta ja eräin osin kiinteistön tuottamasta tulosta.

4.4
1. Tulisiko jatkuvarahoitteisten säätiöiden ominaispiirteet ottaa nykyistä
paremmin huomioon säätiölaissa?

Monet opetus- ja kulttuuriministeriön toimialan säätiöt ovat jatkuvarahoitteisia säätiöitä. Tämä säätiömuoto on osoittautunut käytännössä tarpeelliseksi erityisesti yleishyödyllisten kulttuurilaitosten ylläpitäjänä. Säätiölaki on kuitenkin säädetty sellaisia säätiöitä varten, joiden toiminta rahoitetaan pääosin säätiöpääoman tuotolla. Säätiön varojen sijoittamista koskevat lain vaatimukset soveltuvat käytännössä huonosti jatkuvarahoitteiseen säätiöön. Säätiölain uudistuksessa jatkuvarahoitteisten säätiöiden ominaispiirteitä voidaan ottaa nykyistä paremmin huomioon esimerkiksi siten, että säätiövarojen sijoittamista koskevat periaatteet kirjattaisiin yleisempään muotoon. Sen sijaan eri säätiötyyppejä koskevien erityissäännösten ottaminen lakiin ei ole kannatettava vaihtoehto.

Tulevaisuudessa julkisen sektorin (valtio, kunnat, kirkko) palvelutehtäviä voidaan enenevässä määrin hoitaa säätiöiden kautta. Nämä säätiöt voivat olla joko "yksityisiä" tai julkisyhteisön perustamia. Tämän kaltaiseen toimintaa kohdistuu kasvavia tehokkuusvaatimuksia myös säätiömuodossa.

4.5
1. Tulisiko uudistuksen koskea myös epäitsenäisiä säätiöitä?
2. Mikäli vastaatte ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi, tulisiko lainsäädännöllä erityisesti edistää epäitsenäisen säätiön perustajan tahdon toteutumista sekä vähentää tällaisen säätiömuodon tarkoituksen toteutumiseen liittyviä epävarmuustekijöitä? Mitä muita asioita tulisi säännellä?
3. Mikäli vastaatte ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi, tulisiko sääntelyn koskea vain rekisteröidyn säätiön pitämää epäitsenäistä säätiötä/rahastoa vai myös muiden tahojen (esimerkiksi julkisyhteisö, pankki, sijoituspalveluyritys) hallinnoimia epäitsenäisiä säätiöitä/rahastoja?
4. Onko säätiölain uudistaminen muutoin laajennettava kattamaan sellainen säätiötoiminta, joka on nykyisen säätiölain soveltamisalan ulkopuolella? Minkälaisesta säätiötoiminnasta on kyse ja mitä näkökohtia uudistuksessa tulisi erityisesti painottaa?

Uudistuksessa olisi hyvä arvioida tarve säätää erikseen epäitsenäisistä säätiöistä. Tällöin mahdollisesti luotaisiin uusi oikeudellinen instituutio (trust tms.). Sääntelyssä tulisi kiinnittää huomiota erityisesti perustajan tahdon toteutumiseen, hallinnon järjestämiseen sekä vastuusuhteisiin. Sääntely voisi koskea laajasti erilaisia epäitsenäisiä säätiöitä ja rahastoja. Samalla voitaisiin arvioida tarve säätää erikseen julkisen sektorin säätiöistä.

4.6
1. Mitä asioita tulisi säännellä pakottavalla lainsäädännöllä?
2. Siltä osin kun pakottavaa lainsäädäntöä ei tarvita, tulisiko säätiöiden
toimintaa edistää tahdonvaltaisella lainsäädännöllä, kuten
olettamasäännöksillä?
3. Mikäli vastaatte myöntävästi toiseen kysymykseen, niin yksilöikää
ne asiat, joiden tulisi nimenomaisesti kuulua olettamasäännösten
piiriin?

Pakottavalla lainsäädännöllä voitaisiin säätää hyvän hallinnon minimitasosta sekä hallituksen ja muiden toimielinten vastuusta. Samoin säätiön varallisuuden hoito täytynee jollain tasolla turvata.  Opetus- ja kulttuuriministeriö puoltaa tahdonvaltaista sääntelyä ja sen osuuden lisäämistä pakottavan lainsäädännön kustannuksella. Tahdonvaltaiset olettamasäännökset voinevat olla käytössä samaan tapaan kuin osakeyhtiölaissa. Itsenäiset ja autonomiset jatkuvarahoitteiset säätiöt voisivat joustavasti määrätä säännöissä ja muissa sisäisissä normeissa toimintansa järjestämisestä. Hyvä hallintotapa eli ”foundation governance” lisää tehokkuutta ja yleinen tiedonantovelvollisuus säätiön toiminnasta toteuttaa sääntelyn tavoitteita. 
 
5.1
1. Tulisiko säätiön yleisestä tunnusmerkistöstä säätää laissa? Arvioikaa
ja perustelkaa tällaisen muutoksen vaikutuksia.

Säätiölaissa ei ole säätiön määritelmää eli säätiön tunnusmerkkejä. Vain säätiörekisteriin merkittyjä säätiöitä pidetään itsenäisenä juridisina henkilöinä ja säätiölain soveltamisalaan kuuluvina säätiöinä. Jatkuvarahoitteiset säätiöt, jotka toimivat avustusten turvin, ovat säätiöpääomasta vähemmän riippuvaisia. Sen vuoksi yhtenä tunnusmerkkinä käytännössä tarkoituksen ja hallinnon ohella pidetty säätiön toiminnan pohjaksi annettu omaisuus ei sovellu hyvin jatkuvarahoitteisiin säätiöihin. Jatkuvarahoitteisten säätiöiden säännöissä on myös usein määrätty tarkoituksesta, hallinnosta ja varojen käyttämisestä, mitä tunnusmerkeistä säätäminen voisi rajoittaa.  Säätiön tunnusmerkistöstä ei ole siten tarvetta säätää lailla.

5.2 
1. Katsotteko, että lakiin olisi syytä sisällyttää säännökset testamentilla määrätyn säätiön perustamisen varmistamiseksi? Kuvailkaa mahdollisia kontrollikeinoja.
2. Katsotteko, että säätiön sääntöjen ja säätiön tarkoituksen välisestä mahdollisesta ristiriitatilanteesta johtuva säätiön perustamisen raukeaminen on tarkoituksenmukainen seuraamus? Kuvailkaa mahdollisia vaihtoehtoisia toimintamalleja.
3. Mitä ongelmia katsotte voimassa olevan testamenttimääräys- ja säädekirjakäytännön sisältävän? Pitäisikö säädevarallisuuden luovuttaminen säätäjän tahdon mukaiselle epäitsenäiselle säätiölle sallia silloin, kun itsenäisen säätiön perustaminen ei ole käytännössä mahdollista ja tarkoituksenmukaista?

Säätiön perustamista testamentilla voitaisiin muuttaa niin, että testamentti tulisi toimittaa jo ennakkoon Patentti- ja rekisterihallituksen tarkistettavaksi, jolloin mahdolliset ongelmat tulisivat esille testamentin tekijän eläessä. Hätätilatestamentti voisi olla poikkeus (sikäli kuin sellaisella voidaan säätiötä edes käytännössä perustaa).

5.3
1. Katsotteko, että säätiön perustamisen tulee jatkossakin olla sidoksissa
hyödyllisyys-käsitteeseen? Perustelkaa vastauksenne. Mikäli
ehdotatte muutoksia, kuvailkaa mahdollisimman tarkasti esittämiänne
vaihtoehtoja ja niiden aiheuttamia vaikutuksia niin toimiville
säätiöille kuin säätiöinstituution kehitykselle.

Säätiön perustaminen voi jatkossakin olla sidoksissa hyödyllisyyskäsitteeseen. Selvyyden vuoksi säätiön säännöissä tulisi kuitenkin nykyistä selvemmin määritellä säätiön toiminnan tarkoitus. 

2. Tulisiko säätiölain uudistamisen yhteydessä mahdollisesti pyrkiä
myös sellaisin lainsäädännöllisiin rakenteisiin, jossa liiketoiminnan
harjoittaminen säätiöille mahdollistettaisiin?
3. Pitäisikö välillisen liiketoiminnan harjoittamista vastaisuudessa
jollakin tavoin säännellä?
4. Onko säätiölain uudistamisen yhteydessä pyrittävä kehittämään
eri tavoin toimivia säätiöitä (esimerkiksi sijoitustoiminnan tai elinkeinotoiminnan tuotolla toimivia säätiöitä ja jatkuvarahoitteisia laitossäätiöitä tai muita säätiötä) koskevia velkojainsuoja- ja huolellisuussäännöksiä?

Liiketoimintaan liittyvien kysymysten osalta oleellista on varmistaa, ettei säätiö-insitituutiota käytetä väärin elinkeinotoiminnan välineenä tai ettei perustaja taikka säätiön toimihenkilöt muutoin käytä säätiötä oman edun tavoitteluun. Nykyisen liiketoiminnan harjoittamiskiellon tulkinta ja soveltaminen on epäselvää. Liiketoiminnan harjoittamisen mahdollisuus tulisi nykyistä selvemmin laajentaa koskemaan välillistä liiketoimintaa kuten sijoituksiksi katsottavia omistuksia ja toiminnan yhtiöittämistä. Tässä yhteydessä voisi olla tarpeellista kehittää myös jatkuvarahoitteisia laitossäätiöitä koskevia tarpeelliseksi katsottavia suoja- ja huolellisuussäännöksiä.  
 
5.4
1. Katsotteko, että luvan saamisen edellytykset sisältävät oikeudellisia ongelmia? Perustelkaa vastauksenne.
2. Katsotteko lupamenettelyn käytännön kannalta ongelmalliseksi?
3. Voisiko lupamenettelyn korvata ilmoitusmenettelyllä? Perustelkaa vastauksenne.

Säätiöiden luonne (pysyvyys, omistajien puuttuminen) huomioiden lupamenettely on tarpeellinen myös jatkossa.

5.5
1. Katsotteko 25.000 euron määräisen säätiöpääoman tarkoituksenmukaiseksi? Pitäisikö säätiöiden peruspääomavaatimusta kiristää tai lieventää? Perustelkaa näkökantanne.
2. Tulisiko säätiölaissa säätää säätiöpääoman alentamisesta ja korottamisesta?

Säätiöpääoman sopivaan alarajaan vaikuttaa erityisesti ao. säätiön tehtävä ja toimiala. Kevyellä organisaatiolla apurahoja suppeaan tarkoitukseen jakavan säätiön pääoma voi olla huomattavasti pienempi kuin esim. kiinteistöä ylläpitävän säätiön. Lisäksi ao. säätiön mahdollisuus muuhun jatkuvaan rahoitukseen on merkityksellistä.  Peruspääoman korottaminen hankaloittaisi jatkuvarahoitteisten säätiöiden perustamista ja toimintaa. Jatkuvarahoitteisten säätiöiden perustamista ei ole perusteltua rajoittaa nykyistä 25 000 euron peruspääomavaatimusta korottamalla. Säätiöpääoman korottamisesta ja alentamisesta tulisi säätää.

5.6.1
1. Katsotteko, että säätiölaissa tulisi säätää esimerkiksi esteellisyyttä
ja lähipiirilainoja koskevista velvoitteista?
2. Katsotteko, että säätiötoiminnan läpinäkyvyyttä tulisi lisätä esimerkiksi
säätiön julkistaman informaation laajuutta lisäämällä?
3. Kertokaa näkemyksenne siitä, mitä ja miten hyvään hallintoon
kuuluvia periaatteita tulisi saattaa osaksi säätiöinstituutiota.

Säätiölaissa tulisi säätää esteellisyydestä ja lähipiirilainoista. Säätiötoiminnan läpinäkyvyyttä tulisi lisätä. Esimerkiksi tietyn kokoisilla säätiöillä voisi olla tiukemmat vaatimukset julkaista informaatiota. Koska säätiöissä ei ole omistajaa valvomassa etuaan, on hyvä hallinto jopa tärkeämpää kuin osakeyhtiöissä. Erityisesti hallituksen vastuuseen, valintaan ja valvontaan, tilintarkastajan valintaan, johdon palkkioihin ja informaation julkisuuteen tulisi liittää hyvää hallintoa koskevia periaatteita. 

Säätiöiden hyvän hallintotavan periaatteita ovat riippumattomuus, esteettömyys, tiedon läpinäkyvyys, toiminnan avoimuus ja tehokkuus, vastuullisuus ja huolellisuus. Hallintomenettelyn ja rakenteen kehittäminen säätiöinstituutiossa on tärkeää. Nykyistä laajempi tiedonantovelvollisuus lisäisi säätiötoiminnan läpinäkyvyyttä. Säätäjän tahdon ja sääntöjenmukaisen toiminnan tarkoituksen tulee olla säätiön corporate governance
  –periaatteiden perustana, jonka pohjalta luodaan säätiön hyvää hallintoa koskevat määräykset. Säätiön säännöt ja muut sisäiset normit tulee laatia tukemaan tehokkuutta, myös hallintorakenteen ja johdon keskinäisen vastuu- ja tehtäväjaon selkeyttä.  Säätiölakiin olisikin perusteltua sisällyttää nämä yleiset hyvää säätiötapaa koskevat periaatteet.

5.6.2
1. Pidättekö perusteltuna selventää huolellisuus- ja lojaliteettivelvollisuutta koskevia periaatteita? Perustelkaa vastauksenne.

Velvollisuus toimia säätiön edun mukaisesti tulisi olla selvästi sovellettavissa myös säätiöissä. Vertailun vuoksi todettakoon, että osakeyhtiölaissa on nimenomaisesti todettu, että yhtiön johdon on huolellisesti toimien edistettävä yhtiön etua.  Huolellisuus- ja lojaliteettivelvollisuus ovat foundation governance –periaatteiden mukaan säätiön johdon (so. toimivan johdon, hallituksen ja hallintoneuvoston jäsenten) noudatettavia periaatteita. Säätiölakiin olisi oikeustilan selventämiseksi syytä sisällyttää nimenomaiset säännökset huolellisuus- ja lojaliteettivelvoitteesta. Huolellisuus- ja lojaliteettivelvollisuutta koskevien periaatteiden selventäminen on perusteltua mm. vastuiden selkeyttämisen lisäämiseksi. 

5.6.3
1. Katsotteko, että hallituksen kokoonpanosta, jäsenten asettamistavasta,
eroamisesta, erottamisesta, toimikaudesta ja hallitusten jäsenten
kelpoisuudesta tulisi säätää säätiölaissa tarkemmin?
2. Katsotteko, että hallituksen päätöksentekomenettelyä ja tehtäviä,
kuten velvollisuutta valvoa alempia toimielimiä, tulisi säännellä
tarkemmin laissa?

Hallituksen kokoonpanosta yms. voitaisiin säätää tahdonvaltaisesti ja samantyyppisesti kuin osakeyhtiölaissa. Säätiölaki ei sisällä hallituksen jäsenten pätevyysvaatimuksia, mutta säätiön säännöissä näistä on mahdollista määrätä. Pätevyysvaatimuksien sääntely laissa ei ole tarpeen niiden säätiöiden osalta joiden hallituksen jäsenet nimittää ulkopuolinen taho.  Säätiön hallituksen valitessa itse itsensä jäsenten kelpoisuudesta saattaisi sitä vastoin olla perusteltua säännellä laissa.  Nykyisen säätiölain mukaan hallituksen tai hallintoneuvoston valitsijataho ei voi erottaa hallituksen jäsentä kesken toimikauden. Lain täydentämistä hallituksen jäsenen eroamista ja erottamista koskevilla säännöksillä olisi syytä harkita. 

Säätiölaista puuttuvat nykyisin säätiön hallituksen päätöksentekoa koskevat yksityiskohtaiset säännökset kuten kokouksen järjestäminen, päätöksentekoa koskevat vaatimukset, pöytäkirjan laatiminen. Hallituksen päätöksentekomenettelyn osalta tahdonvaltainen sääntely olisi tarvittaessa mahdollista. Hallituksen tehtävistä ei välttämättä tarvitse säätää tarkemmin, jos säädetään, että hallituksella on yleistoimivalta ja se valvoo ja vastaa kaikilta osin säätiön toiminnasta.

5.6.4
1. Katsotteko, että säätiön päivittäisestä hallinnosta vastaavasta toimitusjohtajasta tai vastaavasta tahosta tulisi säätää tarkemmin laissa?
2. Katsotteko, että kaksiportaisen hallintomallin toimielinten tehtäviä
ja vastuusuhteita tulisi säädellä laissa nykyistä tarkemmin

Toimitusjohtajan ja kaksiportaisen hallintomallin toimielinten tehtävistä voitaneen säätää samantyyppisesti kuin osakeyhtiölaissa. Sääntely voinee olla tahdonvaltaista, jotta säätiön säännöissä voidaan muokata hallintoa ao. säätiön toimintaan soveltuvaksi.

Jatkuvarahoitteisten säätiöiden toiminta, joka sisältää liiketoiminnalliseen päätöksentekoon rinnastettavien operatiivisten ratkaisujen tekemistä päivittäisessä johtamisessa, vaatii nykyisin toimitusjohtajan kaltaista johtavaa toimihenkilöä. Säätiölakiin olisi perusteltua sisällyttää säännökset päivittäisestä hallinnosta vastaavaa toimitusjohtajasta, jonka asema perustuu luottamussuhteeseen suhteessa hallitukseen.  Nykytilanteessa ylimmän johdon vastuut ja tehtävät on määriteltävä säännöissä ja hallituksen delegointiin perustuvissa sisäisissä määräyksissä, mikä käytännössä voi aiheuttaa epäselvyyksiä johdon keskinäisissä vastuissa.

Oikeuskirjallisuudessa on katsottu, että hallintoneuvostolla oleva hallituksen valvontavalta on säätiölain vastaista. Säätiölaki ei nykyisin sisällä keinoja, joilla hallintoneuvosto voisi valvontavelvollisuutta suorittaa. Hallintoneuvostolla on vain se valta, joka sille on säännöissä annettu. Hallintoneuvoston rooli säätiössä on tärkeä lähinnä yhteiskuntasuhteiden ja sidosryhmäsuhteiden ylläpitäjänä.  Säätiölakiin voitaisiin sisällyttää myös tarkemmat määräykset hallituksen velvollisuudesta valvoa alempia toimielimiä. 
 
5.6.5
1. Katsotteko, että vahingonkorvausmenettelyä tulisi kehittää? Perustelkaa
vastauksenne

Säätiölain 12 a §:n mukaan säätiön toimielimen jäsen ja säätiön toimihenkilö on velvollinen korvaamaan vahingon, jonka hän toimessaan tahallaan tai tuottamuksesta on aiheuttanut säätiölle. Sama koskee säätiölakia tai säätiön sääntöjä rikkomalla muulle taholle aiheutettua vahinkoa. Säätiölain nykysäännökset vahingonkorvausvastuusta vastaavat yleistä yhteisö- ja vahingonkorvausoikeudellista linjaa, eikä ole erityistä tarvetta niiden tai vahingonkorvausmenettelyn kehittämiselle. 

5.7.1
1. Esittäkää näkemyksenne julkisen säätiövalvonnan perusteista,
ulottuvuudesta, syvällisyydestä sekä tehokkuudesta. Esittäkää tarvittaessa
vaihtoehtoisia ratkaisumalleja ja perustelkaa näkemyksenne.
2. Onko valvonta riittävällä tavalla järjestetty?
3. Onko valvontaviranomaisen toimivalta asianmukaisesti säännelty?
4. Missä määrin julkisia varoja on mielestänne käytettävä yksityisen
säätiötoiminnan valvomiseen?
5. Pitäisikö säätiöiden perustajien, rahoittajien, ja muiden etutahojen
mahdollisuuksia kehittää yksilöllisiä säätiövalvontakeinoja
lainsäädännöllisesti korostaa?
6. Mikäli säätiövalvontaa tulisi mielestänne muuttaa, miten nykyisten
säätiöiden perustajien olettamat säätiövalvonnan säilymisestä
tulisi ottaa huomioon?

Säätiöiden valvontakeinojen osalta tulisi pikemminkin kehittää säätiön johdon sisäistä valvontaa. Sisäistä valvontaa voisi parantaa esimerkiksi säätämällä nykyistä laajemmasta tiedonantovelvollisuudesta. Johdon ulkoisen valvonnan kuten viranomaisvalvonnan lisäämiseen ei ole erityistä tarvetta. Valvonnan resurssien lisäämisen rahoituskysymys tulee ratkaista erikseen, eikä säätiöille tule säätää velvollisuutta esimerkiksi maksuin osallistua säätiövalvonnan rahoitukseen. Rahoittajien mahdollisuuksia kehittää valvontakeinoja voitaisiin korostaa. Jatkuvarahoitteisten säätiöiden toimintaa avustuksin rahoittavien tahojen säännöllisesti suorittamaa ulkoista valvontaa ja valvontakeinoja on pidettävä riittävinä.

5.7.3
1. Esittäkää käsityksenne tilintarkastusinstituution toimivuudesta
säätiöiden osalta.
2. Onko valinnan esteettömyyteen (tarkastettava valitsee tarkastajansa)
liittyvää arvostelua pidettävä säätiön läpinäkyvyyteen vaikuttavana
oikeudellisena ongelmana? Mikäli vastaatte kysymykseen myöntävästi, esittäkää käsityksenne siitä, miten ongelma voitaisiin ratkaista.
3. Olisiko tilintarkastajien kierrosta säädettävä laissa?
4.Pidättekö tarkoituksenmukaisena, että säätiön toiminnan tarkoituksen
toteutumiseen liittyvää informaatiota lisättäisiin ja sen sisältöä
kehitettäisiin?

Tilintarkastus on erittäin tärkeässä asemassa säätiöiden toiminnassa. Säätiöiden tilintarkastusinstituution toimivuuden tarkasteluun liittyy säätiölain kehittämisen ohella tilintarkastusvelvollisuuden määrittely nykyisessä tilintarkastuslaissa. Tilintarkastuslain mukaiset vaatimukset yhteisöjen ja säätiöiden tilintarkastusvelvollisuudelle ja tilintarkastajan valinnalle eivät ota nykyisellään riittävästi huomioon säätiöiden erityispiirteitä. Säätiö, jolla on huomattava tasevarallisuus, mutta vähän henkilökuntaa ja pieni liikevaihto, voi jäädä lakisääteisen tilintarkastusvelvollisuuden ulkopuolelle. Ottaen huomioon, että säätiö on omaisuusmassa, sen varallisuuden määrällä tulisi olla nykyistä suurempi painoarvo vastaavasti myös KHT-tilintarkastajan valintavaatimuksena. Henkilöstön määrää ei niinkään ole pidettävä relevanttina säätiöiden tilintarkastusvelvollisuuden vaatimuksena. Säätiöiden toiminnan ja rakenteen erityispiirteet tulisi ottaa nykyistä paremmin huomioon lakisääteisissä tilintarkastusvelvollisuuden vaatimuksissa, jotta säätiöiden kuuluminen tilintarkastuksen piiriin voitaisiin varmistaa. Tämä on tärkeää senkin vuoksi, että säätiöiden mahdollisuus käyttää maallikkotilintarkastajia päättyy kuluvan siirtymäkauden jälkeen 1.1.2011, jolloin siirrytään hyväksyttyjen tilintarkastajien valintaan.   

Esteettömyys on tilintarkastajan valinnan tärkeä periaate säätiöissä. Jatkuvarahoitteisen säätiön osalta on perusteltua, että ulkopuolinen rahoittava taho nimeää tilintarkastajat, eikä säätiön hallitus itse. Suomen Kansallisoopperan säätiön kokemuksen mukaan valintatapa, jossa ulkopuolinen taho nimeää sekä hallituksen että tilintarkastajat, perustuu esteettömyydelle ja on siksi suositeltava. Ongelmallisena esteettömyyden kannalta voidaan nähdä tilintarkastuksen näkökulmasta itseään täydentävät hallitukset ja tällaisten hallitusten valitsemat tilintarkastajat.

Tilintarkastajien riippumattomuuden takaamiseksi olisi suositeltavaa siirtyä myös säätiöiden osalta tilintarkastajien rotaatioon seitsemän vuoden jälkeen, mitä nykyisin noudatetaan listattujen osakeyhtiöiden osalta. 

Hallinnollisen toimintakertomuksen sisältämiä tietoja saattaisi olla mahdollista jossain määrin laajentaa ja lisätä tiedonantovelvollisuutta. Varojen käytön ja toiminnan tarkoituksen välinen suhde on tärkeä myös jatkuvarahoitteisessa säätiössä.  Nykyisin hallituksen tulee kirjata säätiön tarkoituksen toteutuminen toimintakertomukseen siten, että siitä tulee pääpiirteittäin käydä ilmi, millä tavoin säätiö on toiminut tarkoituksensa toteuttamiseksi tilikauden aikana. Tilintarkastajien velvollisuutena on jo nykyisin hallinnon tarkastuksen yhteydessä katsoa, onko säätiön varat käytetty sen tarkoituksen mukaiseen toimintaan. Tilintarkastajien velvollisuutta lausua varojen oikeasta käytöstä ei ole tarkoituksenmukaista laajentaa. Tämä on yhteydessä myös mahdollisuuksiin muuttaa säätiön tarkoitusta. Mikäli säätiön varojen käyttö sääntöjen mukaiseen tarkoitukseen esimerkiksi olojen muuttumisen tai yleisen kehityksen seurauksena vaikeutuu, olisi perusteltua voida nykyistä helpommin muuttaa säätiön tarkoitusta vastaamaan paremmin säätiön toimintaa.

5.8.2
1. Katsotteko nykyisen sijoittamista koskevan normin asianmukaiseksi
ja sen tulkinnan vakiintuneeksi vai ristiriitaiseksi ja selvitystä vaativaksi?

Säätiölain mukaan säätiön varat on sijoitettava varmalla ja tuloa tuottavalla tavalla. Ottaen huomioon sijoitusinstrumenttien kehittyminen ja eri riskien hallintakeinot lain asettamat vaatimukset varmalle, mutta tuottavalle sijoitukselle ovat ristiriitaiset. Säätiöiden sijoitustoimintaan tulee saada enemmän liikkumavaraa. Sijoittamista koskevat normit ehdotetaan muutettaviksi yleisempään muotoon. Asiasta voisi säätää esim. seuraavasti:
"Säätiön varat on sijoitettava riskien hajauttamisen periaatteita noudattaen siten, että säätiön riittävä vakavaraisuus ja maksuvalmius suhteessa säätiön tarkoitukseen ja toimintaan on varmistettu."

Sijoitusomaisuuden suojaaminen on hallituksen velvoitteena. Hallituksella on joka tapauksessa huolellisuusvelvoite sijoitustoiminnassa.  Säätiölaki ei sisällä säätiövarallisuuden hoitovelvollisuuden tarkempaa sisältöä, vaan tämä on säätiön sääntömääräysten varassa. 

2. Miten suhtaudutte vaateeseen yksityiskohtaisemmasta
sääntelystä?

Yksityiskohtainen sääntely ei ole tarkoituksenmukaista ottaen huomioon säätiöiden väliset erot. Tarvittaessa voitaisiin laissa edellyttää, että säätiön hallituksen on laadittava sijoitusohje, jonka noudattamista tilintarkastaja valvoo.

5.9
1. Katsotteko, että säätiön tarkoitusta on liian vaikeaa muuttaa? Perustelkaa vastauksenne. Miten sääntelyä tulisi muuttaa?

Säätiön tarkoituksen muuttamisen tulisi olla nykyistä helpompaa. Tämä mahdollistaisi säätiöiden varojen tarkoituksenmukaisen käytön toimintaan, joka vastaa ajan tasalle saatettua säätiön tarkoitusta. Nykyisiä rajoituksia säätiön tarkoituksen muuttamiselle tulisi vähentää. Tämä ratkaisisi osaltaan nykyisiä ongelmia, jotka liittyvät varojen käytön ja tarkoituksen mukaisen toiminnan suhteeseen ja sen valvontaan.  

Ammatillisen koulutus

Opetus- ja kulttuuriministeriö voi antaa mm. säätiölle ammatillisesta koulutuksesta annetussa laissa (630/1998) ja ammatillisesta aikuiskoulutuksesta annetussa laissa (631/1998) tarkoitetun ammatillisen koulutuksen järjestämisluvan. Ammatillisen koulutuksen järjestäjänä toimii noin 30 säätiötä. 

Säätiöt toimivat pääosin ammatillisissa aikuiskoulutuskeskuksissa, kansanopistoissa, erityisoppilaitoksissa, liikunnan koulutuskeskuksissa  ja musiikkiopistoissa järjestettävän ammatillisen perus- ja lisäkoulutuksen järjestäjinä. Koulutusta koskeva eri koulutusmuotoja koskeva lainsäädäntö ei sisällä koulutuksen järjestäjän hallinnon järjestämistä koskevia säännöksiä. Koulutuksen järjestäjän hallintoon sovelletaan esim. kuntalakia, säätiölakia  tai osakeyhtiölakia. Valtion ja yksityisen järjestämän koulutuksen hallinnosta annetussa laissa (634/1998) on lisäksi mm. johtokuntaa, rehtoria ja johtosääntöä koskeva säännökset. Sovellettavaksi tulee lisäksi hallintolain (434/2003) säännökset ja viranomaisen toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) säännökset tietyin edellytyksin.

Järjestämisluvan  myöntäminen edellyttää, että yhteisö tai säätiö on rekisteröity. Ammatillisen koulutuksen järjestäjänä toimivat säätiöt ovat siten itsenäisiä rekisteröityjä säätiöitä, jotka ovat säätiölain soveltamisalan piirissä. Säätiölain soveltamisalan täsmentäminen olisi säätiökentän kirjavuudesta johtuen perusteltua. 

Järjestämisluvan myöntäminen edellyttää, että koulutuksen järjestäjällä on ammatilliset ja taloudelliset edellytykset koulutuksen järjestämiseen. Voitaneen kysyä, onko 25 000 euron säätiöpääoma riittävä tästä näkökulmasta.

Ammatillista koulutusta rahoittavat kunnat ja valtio. Rahoituksesta säädetään opetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta annetussa laissa (1705/2009) ja asetuksessa (1766/2009). Jo tästä syystä säätiöiden toiminnan läpinäkyvyyttä ja hallinnon perusteita koskevat kehittämisehdotukset ovat kannatettavia.

Ammatillisen koulutuksen järjestäjäverkon kokoamisen vauhtihanke on yhteensovitettu kunta- ja palvelurakenneuudistuksen, Paras-hankkeen kanssa. Tavoitteena on vahvistaa ammatillisen koulutuksen järjestäjäverkon palvelukykyä muodostamalla koulutuksen järjestäjistä etupäässä alueellisia ja muutoin vahvoja ammattiopistoja. Koulutuksen järjestäjien fuusiohankkeiden yhteydessä säätiölain jäykkyys (esim. toiminnan muuttaminen ja lopettaminen) on muodostunut joko totaaliseksi esteeksi tai ainakin hankaloittanut järkevien järjestäjäorganisaatioiden muodostamista. Säätiön perustajan, esim. kunnan, vaikutusmahdollisuudet saattavat olla lähes olemattomat. Tästä näkökulmasta säännösten jouston ja tahdonvaltaisten säännösten lisääminen olisi perusteltua. Järjestäjäorganisaatioiden ja myös säätiön tarkoituksen tulisi voida nykyistä joustavammin mukautua muuttuviin olosuhteisiin.

Yliopistot

Yliopistojen näkökulmasta opetus- ja kulttuuriministeriöllä ei ole tässä esikartoitusvaiheessa kommentoitavaa. Oikeusministeriö voisi harkitessaan jatkossa pyytää myös Aalto-korkeakoulusäätiön ja Tampereen teknillisen yliopiston TTY-säätiön näkemyksiä asiaan.

Kansliapäällikkö	Harri Skog	

Lainsäädäntöneuvos	Salla Kalsi	

TIEDOKSI	
Opetusministeri
Kulttuuri- ja urheiluministeri
Valtiosihteerit
Erityisavustajat
Opetus- ja kulttuuriministeriön osastot ja erillisyksiköt