Päivämäärä	Dnro

TIETOSUOJAVALTUUTETUN TOIMISTO

1.9.2005	1398/03/2005

Viite
Asia

Oikeusministeriö Lainvalmisteluosasto
OM:n kirjeet
OM 24/41/2004, OM 38/41/2002/ 22.6.2005

6. 09. u'.0j~)
.
O d.. o2t. h t ; a60)-t
3gp.t1 /c2O~)i
olavo

Esitän lausuntonani työryhmämietinnöistä
- Oikeudenkäynnin julkisuus hallintotuomioistuimissa (2005:6) sekä
- Oikeudenkäynnin julkisuus yleisissä tuomioistuimissa (2005:7) seuraavaa

Yleistä

Työryhmien ehdotukset merkitsevät, että oikeudenkäynnin julkisuudesta hallintotuomioistuimissa ja yleisiä tuomioistuimissa säädettäisiin erikseen. Pidän tätä säätämistapaa tarkoituksenmukaisena.

Tietosuojavaltuutetun toimisto on antanut aikaisemmin lausunnot Oikeudenkäynnin julkisuus- toimikunnan mietinnöstä KM 2002:1 ja Oikeudenkäynnin julkisuus hallintolainkäytössä"- työryhmän mietinnöstä 2003:8. Viittaan aluksi myös näihin lausuntoihin.

Sekä julkisuus että oikeus yksityiselämän suojaan ovat perustuslaissa säädettyjä perusoikeuksia. Oikeudenkäynnin julkisuutta koskevilla laeilla on osaltaan huomattava merkitys näiden oikeuksien toteutumisen kannalta. Myös yksityiselämän suojan tulee toteutua asianmukaisesti nyt säädettävillä laeilla.

Olen aikaisemmissa lausunnoissani tuonut esille, että sekä julkisuusperiaatteen että yksityisyyden suoj an toteutumista on tarkasteltava paitsi perinteisten manuaalisten asiakirjojen, myös sähköisesti atk:n avulla käsiteltävien aineistojen osalta. Tietotekniikan käyttöön liittyviä tilanteita ja sääntelytarpeita on tarpeen arvioida paitsi yksityisyyden suoj an ja julkisuusperiaatteen kannalta myös tarpeettomien tulkintaongelmien välttämiseksi. Olisi esimerkiksi tarpeen määritellä, millä edellytyksin atk:n avulla ylläpidetyistä tuomioistuinten diaarista tai
oikeudenkäyntiasiakirj oj a sisältävistä tietojärjestelmistä voidaan antaa tai luovuttaa
Postiosoite:	Käyntiosoite:	Puhelin:		Telefax:		Vastauksessa pyydetään	
PL 315	Albertinkatu 25 A, 3. krs.					viittaamaan kirjelmän numeroon	
00181 HELSINKI	Helsinki	(09) 259	8771	(09) 259	87735	ja päivämäärään	

henkilötietoja eri hakutekijöiden avulla. Esimerkiksi rikosasioiden diaarin ja tietojärjestelmien osalta tämä olisi tarpeellista sen varmistamiseksi, ettei tosiasiallisesti luoda keinoja ja mandollisuuksia muodostaa uusia rikosrekistereitä, joiden pitäminen on yksityiselämän suojaa koskevien säännösten vastaista.

Perusteluissa asiaa on jonkin verran esimerkiksi diaarin osalta käsitelty, mutta se ei ole henkilötietojen käsittelyn asianmukaiseksi järjestämiseksi mielestäni riittävää. Lakien perusteluissa viitataan myös oikeusministeriössä valmisteilla olevaan lakiin henkilötietojen käsittelystä oikeushallinnossa (oikeushallinnon henkilörekistereitä koskeva laki). Kaikkien kolmen lain valmistelu ja toimivuus myös sähköisessä käsittelyssä tulisi mainittujen perusoikeuksien tasapainoiseksi yhteensovittamiseksi suunnitella ja arvioida kokonaisuutena. Lausunnolla olleessa lakiluonnoksessa oikeushallinnon henkilötietojen käsittelystä oli käsityksemme mukaan tässä suhteessa vielä jatkovalmistelua edellyttäviä kysymyksiä.

Asiaan liittyen olisi myös selvitettävä tarve säätää ratkaisujen antamisesta ainakin tietyissä tapauksissa anonyymina, ts. ilman henkilöiden tunnistetietoj a, sekä arvioida ne edellytykset, jolloin tunnistetietoja voidaan antaa. .

Oma kysymyksensä on se, millä tavoin ratkaisuista tiedotetaan yleisölle.
Mielestäni olisi tältäkin osin selvempää, että laeissa selvästi säädettäisiin siitä, että tuomioistuinten julkiseen tietoverkkoon , esimerkiksi internetiin laitettavista ratkaisuista poistetaan ainakin luonnollisten henkilöiden tunnistetiedot, ellei tunnistetietojen esittämiselle ole esitettävissä erityistä lainsäädännöstä johdettava perustetta. Tämä lienee nykyään pääasiallisesti käytäntökin, mutta asiasta säätäminen selkeyttäisi tilannetta. On huomattava, että henkilötietojen automaattinen käsittely tietoverkossa on henkilötietolain soveltamisalaan kuuluvaa käsittelyä. Käsittelylle tulee olla henkilötietolain mukainen peruste, mikä lain mukaan voisi olla lähinnä asianomaisen henkilön suostumus.

Olen tuonut aikaisemmissa lausunnoissani esille myös oikeudenkäynnin eri asianosaisten tarpeen saada tietää oikeudenkäyntiasiakirj oj en julkisuudesta tai salassapidosta, sekä esimerkiksi heidän oikeudestaan pyytää salaista oikeudenkäyntiä, samoin kuin tietää suunnitteilla olevaan tietojärjestelmään sisällyttävien henkilötietojen käsittelystä. Säännös ainakin yleisellä tasolla toteuttavasta informointivelvoitteesta parantaisi asianosaisten asemaa sekä myös mandollisuuksia etukäteen harkita ja esittää haluamiaan ja lain sallimia toimenpiteitä. Viittaan tältä osin myös henkilötietolain 24 §:ssä säädettyyn rekisteröidyn tiedonsaantioikeuteen. Diaarihan on osittain henkilörekisteri. Viittaan diaarin osalta myös jäljempänä esitettyyn.

Totean vielä erikseen lakiluonnosten osalta seuraavaa.

Laki oikeudenkäynnin julkisuudesta hallintotuomioistuimissa (2005:6)

Lakiluonnoksen mukaan hallintotuomioistuinten asiakirjojen julkisuuden ja salassapidon suhteen noudatettaisiin pääosin lakia viranomaisten toiminnan julkisuudesta. Lukuun ottamatta, mitä olen edellä yleisesti esittänyt, minulla ei ole lakiluonnoksen osalta tietosuojan kannalta erityistä huomautettavaa. Pidän

kuitenkin tarpeellisena, että diaariin merkittävät asianosaista koskevat tiedot yksilöitäisiin riittävän selvästi, ja että henkilötunnuksen osalta otettaisiin huomioon mitä jäljempänä on yleisiä tuomioistuimia koskevan sääntelyn osalta esitetty.

Luonnos laiksi oikeudenkäynnin julkisuudesta yleisissä tuomioistuimissa ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi

Viittaan tältä osin aluksi lausuntooni 256/03/2002/10.5.2002, jossa on tuotu esille muun muassa seuraavia näkökohtia.

Lakiluonnoksen osalta kysymys on osaltaan siitä, täyttääkö sääntely sisällöllisesti perustuslain 10 §:n vaatimukset sekä ko. säännöksen ja Eduskunnan perustuslakivaliokunnan ja hallintovaliokunnan mietintöjen ja lausuntojen määrittämät vaatimukset sääntelyn laintasoisuudesta ja yksityiskohtaisuudesta. Tässä suhteessa on arvioitava erityisesti luonnoksensa määriteltyjä salassapitoperusteita ja niiden määrittelytapaa ja muun muassa myös diaaritietoja koskevaa sääntelyä.

Esimerkiksi diaaritietojen osalta tulisi ilmetä tarkemmin, mitä yksilöintitietoja asianosaisista talletetaan. Perusteluissa asiaa jonkin verran kuvataan, toteamalla muun muassa, ettei osoitetietoja talleteta diaariin. Perustuslain edellyttämä laintasoisuus- ja yksilöintitarve on erityisen tarpeellista yleisten tuomioistuinten diaarin osalta, koska ja jos diaarin tiedot ovat pääosin julkisia. Siten siitä, mitä asianosaisen, mukaan luettuna todistajat , henkilöllisyyttä osoittavat tiedot ovat, tulisi yksiselitteisesti säätää. Osoitetta eikä etenkään henkilötunnusta ei voida henkilötietolain mukaan pitää mielestäni diaarin käyttötarkoituksen kannalta tarpeellisina tietoina. Henkilötunnusta ei tosin tuoda esille perusteluissa. Tulisi myös selvittää, olisiko esimerkiksi osoitetieto, sikäli kun tieto muihin oikeudenkäyntiasiakirjoihin talletetaan, säätää ensisijaisesti talletettavaksi vain tuomioistuimen sisäiseen käyttöön, ts ei julkiseksi tiedoksi. Tietyissä julkisuuslain 24 §:n kohdan 31 sääntelemissä tilanteissa salassapito tulee voida asianmukaisesti turvata oikeuskäyntiprosessin aikana ja myöhemminkin.

Pitäisin lisäksi tarpeellisena, että henkilötunnuksen osalta otettaisiin käyttöön ja säädettäisiin ainakin soveltuvin osin henkilötietolain 13.4 §:ssä säädetyt periaatteet siitä, ettei asiakirjoihin ja tulosteisiin tarpeettomasti merkitä henkilötunnusta. Sen merkitseminen, antaminen ja luovuttaminen muuhun kuin tuomioistuimen sisäiseen käyttöön tulisi rajata vain sellaisiin poikkeustilanteisiin, joissa tiedon saaminen olisi oikeusturvasyistä välttämätöntä. Atk:lla olevasta aineistosta voidaan helposti tuottaa aineisto ilman henkilötunnusta. Myös manuaalisten asiakirjojen laatimismenettelyt voidaan määritellä siten, ettei niihin tarpeettomasti merkitä henkilötunnusta .

Salassapitoa koskevaa sääntelyä on tarpeen arvioida perustuslain 10 §:n perusteella. Lakiluonnoksen yleisperustelujen mukaan lain tavoitteena on parantaa tuomioistuimen mandollisuuksia tapauskohtaiseen harkintaan muun muassa yksityisyyden suoj an kannalta. Vaikka tällä tavoitteella on etunsa, on kuitenkin syytä kysyä, voidaanko säännöksen katsoa täyttävän perustuslain 10 §:ssä olevan laintasoisuuden ja täsmällisyyden vaatimusta. Tuomioistuimella olisi esimerkiksi 8 §:n mukaan laajasti harkintavaltaa ja tulkinta ja soveltaminen jäisi tuomioistuimen soveltamiskäytännön varaan. Vaarana on, että asianosaiset/yksityiset henkilöt joutuisivat eriarvoiseen asemaan. Vaikka tuomioistuimen päätöksestä voitaisiin

pWrapPolygonVertices8;11;(6484,0);(6484,3030);(0,3030);(0,10895);(8031,10895);(8031,13989);(5324,13989);(5324,21597);(21600,21597);(21600,0);(6484,0);fBehindDocument1hakea muutosta, myös päätöksen täytäntöönpanoon, menettely on jälkikäteinen ja hidas On myös otettava huomioon, ettei tuomioistuinten ratkaisutoimintaa voida ohjata tai valvota hallinnollisesti. Eli on siten myös arvioitava, onko yksityisyyden suojan varmistamiseksi olemassa riittävät oikeusturvatakeet. Pitäisin tarpeellisena vielä harkita salassapitosääntelyn ja sen edellytysten tarkempaa sääntelyä. Yksityisyyden suojan kannalta myös diaaritiedot tulisi säätää laajemmin salassa pidettäviksi .

Parempi olisi, että lähtökohtana pidettäisiin kaikkien oikeudenkäyntiasiakirjojen salassapitoa samoin perustein kuin laissa viranomaisten toiminnan julkisuudesta on säädetty. Perustelluista, tarkemmin määritellyistä syistä tästä voitaisiin tuomioistuimen päätöksellä poiketa poiketa.

Lakiluonnos ei turvaisi esimerkiksi yksityiskohtaisiakaan tietoturvallisuuteen ja suojaamisen liittyvien asiakirjojen ja tietojen salassa pidettävyyttä. Asialla voi olla huomattava merkitys paitsi yksityisyyden myös yleisenkin edun kannalta. Myös psykologisten testien osalta salassapito olisi sekä yksityisyyden suojan että yleisen edun kannalta perusteita. Voidaan kysyä, millä perustein esimerkiksi näissä tilanteissa voidaan katsoa, että julkisuus oikeudenkäynnissä on yksityisyyden suojaa tai yleistä etua tärkeämpää.

Laissa esitetyt salassapitoajat olisivat lyhyempiä kuin mitä julkisuuslaissa on säädetty. Tämänkin ehdotuksen perusteita on syytä kysyä. Tieteellistä tutkimusta ja tilastollista tarkoitusta varten tietoja voitaisiin saada

Suullisen käsittelyn taltiointi ja myös tietojen siirtäminen teknisin menetelmin olisi puheenjohtajan luvalla pääsääntöisesti luvallista. Millä varmistetaan, ettei kysymyksessä olisi henkilötietojen käsittely laittomaan tallettamiseen ja tiedon siirtoon. Menettely voisi johtaa henkilötietolain säännösten vastaiseen käsittelyyn. Kiinnitän huomiota myös henkilötietolain 11 §:n säännöksiin jonka mukaan arkaluonteisten tietojen keräämien ja käsittely on pääsääntöisesti luvatonta. Olisi tässä yhteydessä tarkemmin syytä arvioida ne riskit , joihin erityisesti uuden tekniikan käytön salliminen ilman asianomaisen suostumusta voi johtaa. Käsitykseni mukaan edellytyksistä tulisi joka tapauksessa tarkemmin säätää.

Tietosuojavaltuutettu	Reijo Aarnio

Toimistopäällikkö	aija Kleemola