Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00230 VALTIONEUVOSTO

Viite: kirjeenne 22.6.2005 OM 24/41/2004, OM 38/41/2002
Asia: Kansallisarkiston lausunto oikeudenkäynnin julkisuutta koskevasta työryhmämuistiosta

Lausuntonaan asiakohdassa mainitussa asiasta Kansallisarkisto esittää arkistolaitoksen (Kansallisarkisto ja maakunta-arkistot) osalta seuraavaa:

Arkistolaitoksen kannalta työryhmän ehdotus laiksi oikeudenkäynnin julkisuudesta yleisissä tuomioistuimissa ei pääosiltaan suurestikaan eroa vuoden 2002 ehdotuksesta. Kansallisarkisto on antanut tähän lausuntonsa 22.4.2002 dnro 30/00/02.

Huomattavin muutos vuoden 2002 lakiehdotukseen arkistolaitoksen kannalta on, että tuomioistuimella on mahdollisuus määrätä eräät lakiehdotuksen 7§:n 1 momentissa yksilöityjä tietoja sisältävät oikeudenkäyntiasiakirjat pidettäväksi salassa 60 vuotta, kun se edellisessä ehdotuksessa oli 40 vuotta. Tämä on arkistolaitoksen kannalta merkittävä muutos, koska arkistolaitokseen saattaa tulla siirrettäväksi huomattavasti enemmän salassa pidettäviä oikeudenkäyntiasiakirjoja kuin tähän asti. Arkistolain (831/1994) 14§:n nojalla yli 40 vuotta vanhemmat oikeudenkäyntiasiakirjat siirretään arkistolaitokseen. Lisäksi tuomioistuin voi ehdotuksen 10§:n nojalla määrätä salassapidolle jatkoa vielä 60 vuotta, eli yhteensä salassa pitoaika voi olla eräissä tapauksissa jopa 120 vuotta.

Vuonna 2002 antamassaan lausunnossa Kansallisarkisto esitti, että oikeudenkäynnin julkisuutta koskevaan lakiin tulisi sisällyttää määräykset salassa pidettävien oikeudenkäyntiasiakirjojen varustamisesta salassapitomerkinnällä. Tätä kannanottoa on referoitu Oikeusministeriössä laaditussa vuoden 2002 lakiehdotusta annettuja lausuntoja koskevassa yhteenvedossa. Näillä kannanotoilla ei kuitenkaan ole ollut vaikutusta uuteen lakiehdotukseen.

Työryhmämuistion mukaan lakiehdotuksella ei olisi taloudellisia vaikutuksia. Mikäli salassapitomerkintää ei tehdä heti oikeudenkäyntiin liittyen, ehdotuksella tulee olemaan taloudellisia vaikutuksia arkistolaitoksessa, jossa työvoimaa joudutaan kohdistamaan oikeudenkäyntiasiakirjoihin liittyvään lupamenettelyyn mahdollisesti salassa pidettävien asiakirjojen varalta. Kansallisarkisto esittääkin, että ainakin tulevan hallituksen esityksen perusteluihin otetaan tuomioistuimia koskeva klausuuli salassapidon merkitsemisen tärkeydestä oikeudenkäyntiaineiston myöhemmän arkistolaitoksessa tapahtuvan käytön johdosta. Selkeintä olisi saada esimerkiksi ehdotuksen 10§:ään asiasta erillinen momentti, jossa tuomioistuimet velvoitetaan salassapitomerkinnän tekemiseen. Tällainen ei poikkea nykyisestä lainsäädäntökäytännöstä, sillä julkisuuslaissa on määräyksiä salassapito- ja turvaluokitusmerkintöjen tekemisestä asiakirjoihin.

Edelleen Kansallisarkisto kiinnittää huomiota viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (622/1999) 5§:n 3 momentin 2 kohdan käyttämistä yhtenä kriteerinä oikeudenkäyntiasiakirjojen rajaamisessa. Kyseisen lainkohdan ottaminen rajaamiskriteeriksi on ongelmallinen, koska sama asiakirja voidaan yhtä hyvin perustein jättää oikeudenkäyntiasiakirja-käsitteen ulkopuolelle kuin sisällyttää sen piiriin. Rajaamiskriteerillä on se vaikutus, että tuomioistuimissa määrällisesti huomattavia osia niiden arkistoista jää kaiken sääntelyn ulkopuolelle, sillä sanotun lainkohdan asiakirjat mielletään virheellisesti myös arkistolain ulkopuolella oleviksi. Tämä ilmenee konkreettisesti KHO:n ratkaisusta 31.12.2001/3345 KHO:2001:66(dnro 1152/01), jossa katsotaan, että käräjäoikeuksien memoriaalipöytäkirjat eivät ole viranomaisen asiakirjoja. Tätä asiaa käsitellessään Kouvolan hallinto-oikeus oli perustellut samanlaista kantaansa julkisuuslain edellä mainitun kohdan lisäksi sillä, että arkistolaissa ei mainita memoriaaliasiakirjoja, jolloin on sivuutettu arkistolain 6§:n säännökset. Kouvolan hallinto-oikeuden mukaan memoriaalipöytäkirjaa pidetään päätöksentekoa varten, eli juuri samaa tarkoitusta varten, jotka työryhmämietinnön (s. 73) kannanoton mukaan ovat oikeudenkäyntiasiakirjoihin kuuluvia.

Oikeudenkäyntiasiakirjojen kriteerien tulisikin tältä osin perustua arkistolakiin, joka on asiakirjojen arkistoon kuulumisen osalta erityislaki verrattuna muihin lakeihin.

Pääjohtaja	Jussi Nuorteva		
			
Hallintojohtaja	Anitta Hämäläinen		

Tiedoksi: Arkistolaitoksen yksiköt