01KEUSMINISTERIÖ
Oikeushallinto-osasto Lainvalmistelu- ja strategiayksikkö

LAUSUNTO
2.9.2005	OM 38/41/2002

Oikeusministeriö Lainvalmisteluosasto

6. 09 ~g ~t(

LAUSUNTO OIKEUDENKÄYNNIN JULKISUUS HALLINTOTUOMIOISTUIMISSA — MIETINNÖSTÄ
Yleistä

Hallituksen esityksen muotoon kirjoitettu mietintö liittyy osana oikeudenkäynnin julkisuussääntelyn tarkistamishankkeeseen. Ehdotuksella ei ole arvioitu olevan merkittäviä taloudellisia vaikutuksia. Työryhmän mukaan hallintotuomioistuimia ja yleisiä tuomioistuimia koskevat ehdotukset on päädytty antamaan niiden perustelujen selkeyden turvaamiseksi eduskunnalle erillisinä hallituksen esityksinä, mutta samaan aikaan.

Kuten työryhmä on todennut, erillisiä ehdotuksia voidaan pitää perusteltuna, koska eri tuomioistuimissa käsiteltävien asioiden erilaisuudesta johtuen ehdotusten lähtökohdat suhteessa julkisuuslakiin ovat erilaiset. Hallintolainkäytössä oikeudenkäynnin kohteena on useimmiten hallintoviranomaisen päätöksen määrittämä asia, johon liittyvien asiakirjojen julkisuus on jo kertaalleen määritelty julkisuuslain säännösten perusteella.
Ehdotuksen sisältö

Koska molemmissa säädösehdotuksissa on kysymys tuomioistuinjulkisuudesta, yhtä perusteltua on työryhmän tavoin pyrkiä niiden samanaikaiseen käsittelyyn ja sisällöllisesti mandollisimman yhtenäiseen runkoon, jossa on selkeästi koottu yhteen keskeiset oikeudenkäynnin julkisuuden osa-alueet. Hallintotuomioistuimia koskevan ehdotuksen terävöittämiseksi yleisiin säännöksiin saattaisi olla paikallaan lisätä vielä samantyyppiset määrittelyt säännöksessa käytetyistä keskeisistä käsitteistä kuin yleisten tuomioistuinten julkisuuslakiehdotuksen puolella on. Nyt ainoastaan oikeudenkäyntiasiakirjasta on osittainen määrittely ehdotuksen 5 §:n 2 momentissa eikä siinä esimerkiksi säännellä, onko hallintolainkäytössä esineeseen sovellettava oikeudenkäyntiasiakirjaa koskevia säännöksiä.
O:\hao julkisuus.doc					
Käyntiosoite	Postiosoite	Puhelin	Telekopio	Sähköpostiosoite	
Kasarmikatu 42	PL 25	(09) 160 03	(09) 1606 7731	kirjaamo.om@om.fi	
00130 HELSINKI	00023 VALTIONEUVOSTO				

2(4)
Ehdotuksen keskeisenä tavoitteena on selkeyttää sovellettavaa lainsäädäntöä ja laajentaa oikeudenkäyntien julkisuutta. Oikeushallinto-osasto toteaa, että pyrkimys mandollisimman laajaan oikeudenkäynnin julkisuuteen on perusteltua, sillä se mandollistaa yleisön tuomioistuimiin kohdistuvan valvonnan ja takaa samalla asianosaisille oikeuden-mukaisen oikeudenkäynnin. Esitetyn kaltainen hallintolainkäytön julkisuussääntelyn keskeisten perusteiden kokoaminen yhteen lakiin selkeyttää puolestaan kiistatta sääntelyä. Sen lisäksi lain soveltamistilanteessa syntyvien tulkintaongelmien minimoimiseksi säännösten sisällön mandollisimman suuri selkeys ja yksiselitteisyys on tärkeä näkö-kohta. Tähän nähden oikeushallinto-osasto kiinnittää vielä tässä yhteydessä muutamiin ehdotuksen kohtiin huomiota.

Oikeudenkäyntiasiakirjan julkisuus

Ehdotuksen 3 §:n 2 momentissa määriteltyjen tunnistetietojen salassapitoperusteiden ei olisi syytä olla liian tiukasti rajattuja, sillä tuomioistuimella ei ole toimivaltaa antaa minkäänlaista salassapitomääräystä. Tämänhetkisen määrittelyn mukaisesti esimerkiksi henkilöiden tunnistetiedot välitöntä verotusta koskevien oikeudenkäyntien yhteydessä olisivat salassa pidettäviä, mutteivät tunnistetiedot niihin verrattavissa olevien tullia tai valmisteverotusta koskevien oikeudenkäyntien yhteydessä. Tunnistetietojen salassapidon kytkeminen pelkästään laintasoisesti salassa pidettäväksi säädettyyn tietoon ei aiheuttaisi tällaisia rajanveto-ongelmia.

Oikeudenkäyntiasiakirjan julkisuutta koskevan 5 §:n 1 momentin ensimmäinen virke vaatisi täsmentämistä, sillä muualla lainsäädännössä ei ole säännöksiä hallintotuomioistuinten oikeudenkäyntiasiakirjoista. Kohdan perustelutekstin sisältö voisi olla laki-tekstinä eli ensin todettaisiin oikeudenkäyntiasiakirjan julkisuus pääsäännöksi ja sitten, että oikeudenkäyntiasiakirjojen salassapidosta on voimassa, mitä viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetussa laissa tai muussa laissa asiakirjojen salassapidosta säädetään, sovellettavan lain ensisijaisuusjärjestys tulee puolestaan jo tämän ehdotuksen yleissäännöksestä.

Suullisen käsittelyn julkisuus

Suullisten käsittelyjen julkisuussäännösten kokoaminen yhteen lakiin helpottaa osaltaan tällaisten hallinto-oikeuksissa yhä lisääntyvien käsittelyjen sujuvaa läpiviemistä. Harkinnanvaraisen julkisen suullisen käsittelyn osalta voisi vielä 7 §:ssä olla tarkennus siitä, kuinka laajalti siinä voidaan esittää salassa pidettäviä tietoja.

Ratkaisun julkisuus

Tuomioistuimessa laadittavan keskeisimmän asiakirjan eli päätöksen julkisuus olisi selvintä määritellä suoraan omassa kohdassaan, 11 §:ssä, samalla tavoin kuin suullinen käsittelykin on määritelty 7 §:n 2 momentissa eikä ketjuttaa sääntelyä muun oikeudenkäyntiasiakirjan julkisuuden kautta. Koska hallintolainkäytössä juuri päätösten asiasisältö herättää usein kiinnostusta julkisuudessa, voisi olla perusteltua lisätä erillinen säännös myös päätösten julkaisemisesta, samaan tapaan kuin nykyisin on verotustietojen julkisuudesta ja salassapidosta annetun lain 22 §:ssä, jolloin mandollisuus saada ns. mustattu päätös olisi luettavissa jo nimenomaan hallinto-oikeuksia koskevasta laista.

3(4)
Samoin julkisen ratkaisun sisältävän oikeudenkäyntiasiakirjan julkiseksitulohetki olisi hyvä määritellä nimenomaan tässä hallintotuomioistuinta koskevassa erityislaissa eikä julkisuuslain 6 §:n 1 momentin 7 kohdassa.

Terminologia molemmissa tuomioistuimia koskevissa laeissa olisi linjakasta olla yhteneväinen samanlaisten käsittelyvaiheiden osalta.Tuomioistuimen ratkaisua edeltävää, sitä koskevaa keskustelua voitaisiin lain 11 §:ssä kutsua myös hallintotuomioistuimessa neuvotteluksi. Sen on vakiintuneesti katsottu sisältävän myös esittelijän tekemän ratkaisuehdotuksen ja mandolliset jäsenten muistiinpanot asiasta.

Tuomioistuimen neuvottelua on sekä yleisissä että hallintotuomioistuimissa pidetty salaisena aina, joten 11 §:n 1 momentin kolmannen lauseen merkitys jää epäselväksi. Esittelijän muistion julkisen osan antamismandollisuudet määräytyvät julkisuuslain kautta jo 2 §:n 2 momentin perusteella.
Menettelysäännökset
Erityisten menettelysäännösten mukaan ottaminen selkeyttää julkisuusasioiden käsittelymenettelyä hallintotuomioistuimessa. Niiden osalta ehdotuksen 15 §:n mukainen määrittely hallinto-oikeudessa noudatettavasta päätösvaltaisesta kokoonpanosta saattaa kuitenkin nykymuodossa aiheuttaa hämmennystä. Ilmaisu päätösvaltainen kokoonpano on ollut käytössä ainoastaan lainkäyttöasioissa, jotka on ratkaistu jaostoissa, ja hallintoasiat on pääsääntöisesti ratkaissut joko ylituomari tai hallintopäällikkö. Myös julkisuus-asioiden oikaisupyynnöt on ratkaissut ylituomari yksin. Tämä työnjako on ollut toimiva ja tehokas. Jos halutaan noudattaa edelleen tätä menettelyä pykälän 2 kohta voisi kuulua ...muussa hallintotuomioistuimessa hallintoasiana. Ainakaan Helsingin hallinto-oikeudessa ylituomari ei ole minkään jaoston vakituinen jäsen, joten ehdotuksen mukainen sääntely johtaisi helposti julkisuusratkaisujen siirtymiseen rivituomarille. Jos näin taas on tarkoitettu, voidaan perustellusti myös ajatella, että asia käsiteltäisiin aivan normaalisti lainkäyttöasiana, vaikka sitten yhden jäsenen kokoonpanossa.

Muut säännökset

Muun ohella suljetussa suullisessa käsittelyssä esiin tulleiden salassa pidettävien seikkojen osalta voisi laissa erityisesti yksityisten asianosaisten kannalta selvyyden vuoksi olla myös viittaus julkisuuslain 23 §:n vaitolovelvollisuuteen ja hyväksikäyttökieltoon samoin kuin siihen liittyvä rangaistussäännös.

Todistajan kuulemisesta yleisön läsnä olematta pitäisi säätää hallintolainkäyttölain 39 §:ssä suora viittaus ehdotettuun lakiin oikeudenkäynnin julkisuudesta hallintotuomioistuimissa, koska sen 9 §:ään on esitetty otettavaksi erityissäännös yleisön läsnäolon rajoittamisesta hallinto-oikeuksien suullisissa käsittelyissä.
Yhteenveto

Oikeushallinto-osasto pitää hyvänä sitä, että ehdotuksessa painotetaan oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimuksia ja annetaan hallintotuomioistuimille nykyistä enemmän harkintavaltaa laajentaa oikeudenkäyntiasiakirjan ja suullisen käsittelyn julkisuutta

4(4)
verrattuna siihen, miten asiakirjan julkisuus määräytyy hallinnossa. Kun otetaan huomioon edellä esitetyt näkökohdat ehdotus on toteuttamiskelpoinen ja kattava kokonaisuus oikeudenkäynnin julkisuutta koskevaksi lainsäädännöksi hallintotuomioistuimissa.
Osastopäällikkö
Hallitusneuvos	Kari Kiesiläinen
Erityisasiantuntija	Liisa Heikkilä