HaO 20

25.8.2005

KUOPION HALLINTO-OIKEUS Maaherrankatu 21
PL 1744
70101 KUOPIO
Puh . 010 36 42500
Faksi 010 36 42501
Sähköposti kuopio.hao@om.fi

OIKEUSMINISTERIÖ
Viite:	Kirje 22.6.2005, OM 24/41/2004 ja OM 3 8/41 /2002

	4'f	3t°"-L y.
	k'	sLi5-k)'k.
`

Asia:

Oikeudenkäynnin julkisuus hallintotuomioistuimissa. Työryhmämietintö 2005:6
Kuopion hallinto-oikeus lausuu kohteliaimmin asiakohdassa mainitusta mietinnöstä seuraavaa.

Lähtökohtaisesti hallinto-oikeus pitää ehdotusta toteuttamiskelpoisena. Julkisuuden ja yksityisyyden välinen ristiriita on lähes päivittäin esillä hallinto-oikeuksissa, ja se on ratkaistava hallintolainkäytössä myös asianosaisen oikeusturvan takaavalla tavalla.

Hallinto-oikeuden prosessi

Hallintolainkäyttölain säätäminen on historiallista ja laki on toiminut hyvin. Eräitä ongelmia siinä on, mutta ne eivät ole estäneet lain asianmukaista soveltamista. Tama koskee muun muassa viranomaisen asemaa. Asianmukaiseen prosessikäsitykseen kuuluu, että hakemus, alistus tai valitus otetaan haltuun heti sen saavuttua hallinto-oikeuteen. Prosessisuunnitelman jälkeen hallinto-oikeuden on johdettava itse prosessia hallintolainkäyttölain 33 §:ssä säädetyllä tavalla ja siinä mainituin periaattein (oikeusturvaperiaate).

Hallinto-oikeuden toimivaltana kuuluu asiaryhmiä, joissa vireillepanotoimet on tehtävä viranomaisessa ja ne tulevat samalla vireille hallinto-oikeudessa. Tähän ryhmään kuuluvat muun muassa verovalitukset, jotka on jätettävä verovirastoon. Virasto hankkii tarvittavat vastineet ja lausunnot ja toimittaa ne verotuksen perusteena olevien asiakirjojen ohella hallinto-oikeudelle. Hallinto-oikeus ei ole ottanut haltuun valitusta ja se ei johda prosessia heti alusta lukien. Prosessiajohtaa ikään kuin valittajan "vastapuoli". Vähintään-kin tässä tilanteessa asianosaiset näkevät tuomioistuimen osana hallintokoneistoa eikä niin tuomioistuimena. (Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen julkaisuja 2002, Kaijus Ervasti ja Hertta Kallioinen: Oikeudenkäyntimenettelyjen ongelmat ja prosessisäännösten soveltaminen). Tämän asian yhteydessä ei varmaankaan ole mandollisuutta pohtia enempää puheena olevaa seikkaa.

i
4.

Hallinto-oikeus huomauttaa kuitenkin, että kun otetaan huomioon nykyaikaiset viestimet, niin oikeuden saavutettavuus ei liene esteenä muunlaiselle-kin sääntelylle.

Nyt pohdittavana olevan aiheen kannalta edellä kuvattu tilanne aiheuttaa kuitenkin sen, että mietinnössä tarkoitettuun säännöstöön on otettava määräykset siitä, kuka antaa puheena olevassa tilanteessa tiedot tai asiakirjat (6 luku 14 §).

Kuopion ja Hämeenlinnan hallinto-oikeuksien asiakkaisiin kohdistettiin kysely elokuussa 2002. Kyselyn tulokset on julkaistu Oikeusturva-asiain neuvottelukunnan kertomuksessa toiminnastaan vuosilta 2002-2003, Oikeusministeriön julkaisu 2003:4. Tällöin on tullut muun muassa ilmi, että kyselyyn osallistujilla on ollut epäselvä käsitys hallinto-oikeuden prosessista. Sehän on pääosin kirjallista. Kuopion hallinto-oikeudessa on yhtenä kehittämiskohteena otettu käyttöön eräissä jutturyhmissä menettely, jossa niin sanotun esittelijän tai esittelevän tuomarin muistiota laaditaan sitä mukaa kuin juttu etenee oikeudenkäynnissä. Näin esimerkiksi valittajan vaatimukset, niihin vastaamisjärjestyksessä, ja vaatimuksiin liittyvät keskeiset perusteet kirjataan muistioon. Muistio lähetetään niin viranomaisille kuin asianosaisille, ja näin he pääsevät lausumaan siitä, onko asia ymmärretty oikein ja vastaaminen kohdistuu olennaisiin asioihin. Menettelystä on ollut hyviä kokemuksia.

Esittelijän muistiota asianosaisjulkisuutta koskeva säännös (3 luku 6 § 2 mom.) ei estäne tämän hyvän prosessikokeilun jatkamista. Säännöstö määrää nimittäin, ettei asianosaisella ole oikeutta edellä mainittuun osioon ennen hallinto-oikeuden ratkaisua.

Suullisen käsittelyn taltiointi

Suullisessa käsittelyssä on tapahtunut sitä, että asianosaiset ovat äänittäneet esimeriksi mikrotietokoneelle koko suullisen käsittelyn. Tästä on tosin keskusteltu ja sovittu ennen istuntoa, kun se on havaittu. Vastaavaa menettelyä on tavattu myös katselmuksissa. Kommentteja on äänitetty. Kuopion hallinto-oikeudessa on kylläkin ollut tapana aloittaa myös katselmukseksi nimitetty tilaisuus suullisella osiolla, joka on kokonaan äänitetty. Samoin tarvittaessa katselmuksen päätyttyä. Asiantilaa on siten syytä säännellä, ehkä myös katselmusten osalta.

Menettely

Ehdotukseen on otettu selventäviä ja yhtenäistäviä säännöksiä julkisuutta koskevan ratkaisun tekemiseksi (6 luku 4 §). Erästä keskeistä ongelmaa ei ole kuitenkaan käsitelty eli sen asianosaisen kuulemista, jota pyydetty tieto tai asiakirja koskee. Asiantila on ilmeisesti jätetty yleisten prosgssuaalisten oppien varaan.

a

Lopuksi

Edellä mainittujen huomautustenkin jälkeen hallinto-oikeus pitää sääntelyä asianmukaisena, kun otetaan huomioon mietinnössä ja tämänkin lausunnon alussa mainittu ristiriita.