LAUSUNTO 

			30.9.2005

Oikeusministeriölle

Viite: Oikeusministeriön kirje 22.6.2005 Dnro 24/41/2004

Asia: Lausunto oikeudenkäynnin julkisuus yleisissä tuomioistuimissa -työryhmämietintö  (oikeusministeriön työryhmämietintö 2005:7)

Oikeusministeriö on pyytänyt käräjäoikeudelta lausuntoa edellä mainitusta mietinnöstä. Käräjäoikeuden lausuntoa on käsitelty tuomarikokouksessa.  Käräjäoikeus lausuu kunnioittaen seuraavaa.

Ehdotuksen yleisperusteluista

Ehdotuksen tavoitteena on lisätä oikeudenkäynnin avoimuutta ja julkisuutta yleensä sekä parantaa lainkäytön läpinäkyvyyttä yleisissä tuomioistuimissa. Ehdotuksella pyritään myös parantamaan tuomioistuimen mahdollisuuksia ottaa aikaisempaa monipuolisemmin ja joustavammin oikeudenkäynnissä huomioon sekä oikeudenkäynnin  julkisuus, yksityiselämän suoja että  muut oikeudenkäynnin julkisuuden toteutumiseen vaikuttavat seikat. Näitä tavoitteita on pidettävä kannatettavina. 

Tavoitteena on ollut myös selkeyttää oikeudenkäynnin julkisuutta koskevaa säännöstöä. Se, että keskeiset oikeudenkäynnin julkisuuden eri osa-alueet  ehdotetaan koottavaksi yleisten tuomioistuinten osalta samaan lakiin, on kannatettava perusratkaisu, jonka pitäisi helpottaa oikeudenkäynnin julkisuutta koskevien säännösten hallintaa. Oikeudenkäynnin julkisuutta koskevien menettelysäännösten ottaminen lakiin on myös hyvä uudistus. 

Selkiyttämistavoitteessa ei kuitenkaan ole onnistuttu kaikilta osin. Ensinnäkin ehdotettavan lain suhde muuihin julkisuutta koskeviin lakeihin jää ehdotetun 1 §:n ja 31 §:n lakitekstin lukemisen jälkeen epäselväksi. Lain soveltamisalaan ei saa riittävää selkeyttä ehdotuksen perusteluosasta. Tulevassa hallituksen esityksessä olisi hyvä selvittää kattavasti, mitä ovat ne “muussa erityislainsäädännössä mahdollisesti olevat oikeudenkäynnin julkisuutta koskevat säännökset” (s. 45), jotka ovat yleisten tuomioistuinten näkökulmasta ehdotettuun lakiin nähden ensisijaisia. Muuta lainsäädäntöä on erikseen käsitelty ehdotuksen sivuilla 13-15, josta käy ilmi vain muutama säännös, jotka tulevat sovellettavaksi oikeudenkäynnissä käräjäoikeudessa. Koska nyt ehdotetaan säädettäväksi vain yleisiä tuomioistuimia koskevaa lakia, olisi hyvä, että kartoitus tehdään yleisten tuomioistuinten näkökulmasta.

Toisena ongelmana on ehdotetun lakitekstin paikoittainen vaikealukuisuus. Tämä johtunee osaltaan siitä, että monipuolisen ja joustavan tapauskohtaisen harkinnan mahdollistavan sääntelyn laatiminen on johtanut liian moniuloitteiseen sääntelytekniikkaan, jossa poikkeussäännölle on olemassa liian usein poikkeussääntö. 

Vaikealukuisuutta lisää sekin, ettei ehdotuksen perusteluissa ole konkreettisella tavalla esimerkein kuvattu lakitekstin useita arvoarvostelmia edellyttämiä käsitteitä, kuten esim. erittäin tärkeä yleinen etu, merkittävä haitta tai ilman painavaa syytä. Tällöin käsitteiden sisältö jää liian paljon oikeuskäytännön varaan. 

Puutteena voidaan pitää myös sitä, että perusteluissa ei ole pohdittu ehdotetun lain vaikutuksia tuomioistuimissa jo arkistoituihin asiakirjoihin. Ehdotuksessa on käsitelty sitä, mitä  oikeudenkäynnin julkisuudesta annetun lain nojalla annetuille salassapitomääräyksille tapahtuu ehdotetun lain voimaantullessa (s. 141). Annettavassa hallituksen esityksessä tulisi pohtia myös sitä, miten menetellään viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain voimassa ollessa tuomioistuimeen jätettyjen asiakirjojen kanssa. Seuraako ehdotetun lain voimaantulosta se, että tietyt aiemman lain nojalla salassapidettävät mutta ehdotetussa laissa lähtökohtaisesti julkiset asiakirjat, kuten esim. kokonaisvarallisuutta koskevat asiakirjatiedot, tulevat julkisiksi?

Ehdotuksen yksityiskohtaisista perusteluista ja lakitekstistä

Ehdotetussa oikeudenkäyntiasiakirjan julkisuutta sääntelevässä 7 §:n 1 momentin 5 kohdassa on viitattu sekä viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain 11 §:n 2 momentin 7 kohtaan että saman lain 24 §:n 1 momentin 31 kohtaan. Valittu viittaustapa ei ole selkeä. Salassapitoon oikeuttavat tilanteet tulisikin kirjoittaa “auki” ko. kohtaan, etenkin kun molemmissa viitatuissa lainkohdissa pyritään suojaamaan samaa intressiä. Käräjäoikeus kiinnittää huomiota myös siihen, että ehdotettu 7 §:n 3 momentti on tulkinnallisesti hankala etenkin maallikoille.  

Ehdotetun oikeudenkäyntiasiakirjan julkiseksi tulemisen ajankohtaa koskevan 9 §:n 1 momentin 1 kohdan 2 virkkeen sivulause on erityisen vaikeaselkoinen. Lukija saa aavistuksen lainkohdan tarkoituksesta vasta sen jälkeen, kun hän on lukenut pykälän toisen momentin. 

Ehdotettua pakkokeinoasioiden julkisuutta koskevaa 18 §:n 1 momenttia vastaava säännös on nykyisin oikeudenkäynnin julkisuudesta annetun lain 5a §:ssä. Lainkohdissa mainitulla todisteiden esittämistä koskevalla asialla tarkoitetaan mm. esitutkintalain 28 §:ssä säädettyä menettelyä, jossa todistajan kuulustelu toimitetaan tutkinnanjohtajan pyynnöstä tuomioistuimessa. Todistajan kuulustelusta on tällöin soveltuvin osin voimassa, mitä todistelun vastaanottamisesta pääkäsittelyn ulkopuolella oikeudenkäymiskaaressa säädetään. Todisteiden esittämistä koskevaa asiaa ei siten voitane pitää ehdotetun pykälän otsikon mukaisena pakkokeinoasiana. 

Ehdotetun oikeudenkäynnin julkisuutta koskevan ratkaisun tekemistä sääntelevä 25 §:n 1 momentin perusteluosasta ilmenevä tarkoitus ei käy täsmällisesti ilmi lakitekstistä. Lainkohdan kirjoitusasua tulisikin selkeyttää. Myös pykälän 2 momenttia voidaan pitää liian tulkinnanvaraisena. Ilmaisu “sen pyynnöstä, jota asia koskee” voidaan ymmärtää virheellisesti siten, että asia -sanalla viitataan lauseen alkuun ja siten itse pääasiaan. 

Ehdotettu ratkaisun uudelleen käsittelyä koskeva 29 § tulisi kirjoittaa yksinkertaisemmin niin, että 1 ja 2 momenttien soveltamistilanteiden eroavuudet käyvät lakitekstistä paremmin ilmi.

Muutoksenhakua koskevassa 30 §:n 1 momentissa tulisi käyttää vakiintunutta ilmaisua saa hakea muutosta.  Momentin ensimmäisen virkkeen sivulauseen lopussa olevan sanan sijamuodon tulisi olla “ratkaisusta”. Pykälän 3 momentin sanamuoto avaa sen mahdollisuuden, että esim. väliaikaismääräyksestä voisi kannella. Tämän vuoksi momentin lopusta on syytä ottaa pois valittamalla -sana. 

Laamanni		Harri Mäkinen

Hallintopäällikkö	Jyrki Määttä

tall: 1 os.\hpääll\lausunnot\julkisuus