VAKUUTUSOIKEUS						1 (5)

				24.1.2008

Oikeusministeriö

Viite 	OM 38/41/2002, OM 030:00/2002

Vakuutusoikeuden selvitys oikeudenkäynnin julkisuudesta hallintotuomioistuimissa annetun lain täytäntöönpanosta ja lain toimivuudesta

Yleistä
Vakuutusoikeuden osalta käytännössä uuden HProsJulkL:n aiheuttama merkittävin muutos oli se, että vakuutusoikeuden diaaritiedot muutuivat yksityisten asianosaisten tunnistetietojen  osalta käytännössä lähes kaikissa asioissa salaisiksi. Vakuutusoikeuden päätökset taas muuttuivat käytännössä lähes lähes kaikissa asioissa kokonaan julkisiksi yksityisen asianosaisten tunnistetietoja lukuunottamatta. 

HProsJulkL:n pahimpana epäkohtana voidaan pitää vakuutusoikeuden diaarijulkisuuden merkittävää supistumista. Tämä ei liene tuomioistuinten toiminnan julkisuustavoitteiden mukaista.  Diaarijulkisuuden tarkoituksena on, että yleisö voi seurata keiden asioita tuomioistuimessa käsitellään, miten asioiden käsittely etenee, millaisia ratkaisuja asioissa annetaan ja ettei kenenkään ihmisen asia hautaudu tuomioistuimeen. Tämä ei vakuutusoikeuden diaarijulkisuuden osalta nykyisellään toteudu. Tiedotusvälineiden edustajat ovat arvostelleet hallintotuomioistuinten diaarijulkisuuden supistumista. Vakuutusoikeuden osalta arvosteluun on erityisesti aihetta kun vakuutusoikeudesta on tullut diaaritietojen osalta käytännössä salainen tuomioistuin.

HProsJulkL:n suurimpana etuna voidaan pitää sitä, että se mahdollistaa asianmukaisen oikeuskäytännöstä tiedottamisen sekä  sen, että se helpotti tätä tiedottamista. Myös sitä voidaan pitää myönteisenä seikkana, että vakuutusoikeuden toiminnan julkisuutta säätelevä lainsäädäntö selkiintyi ainakin jossain määrin ja muuttui asianosaisten ja yleisön kannalta helpommin ymmärrettäväksi.

Vakuutusoikeuden omalta kannalta negatiivin seikka on ollut se, että HProsJulkL aiheuttaa vakuutusoikeudelle selkeästi lisää työtä aikaisempaan julkisuuslainsäädäntöön verrattuna. Syynä tähän on vakuutusoikeuden erityispiirteet, kuten muun muassa vakuutusoikeudessa vuosittain käsiteltävien asioiden suuri määrä sekä se, että vakuutusoikeiden käsittelemissä asioissa on muita tuomioistumia enemmän yksityiselämän suojan piiriin kuuluvia salassapidettäviä tietoja. 

HProsJulkL:n aiheuttama merkittävin työmäärän lisäys vakuutusoikeudessa aiheutuu siitä, että vakuutusoikeudessa jokaisen asian osalta joudutaan asiaratkaisun lisäksi tekemään vielä erikseen ratkaisu siitä, onko asian yksityisen asianosaisen tunnistetiedot julkisia vai salassapidettäviä sekä toteuttamaan julkistaminen tai salaaminen. 

Diaarijulkisuus
Aiemman lainsäädännön aikana vakuutusoikeuden diaaritiedot olivat käytännössä vähäisiä poikkeuksia lukuunottamatta kokonaan julkisia, myös yksityisten asianosaisten tunnistetietojen osalta. Aiemman lainsäädännön aikana diaarijulkisuus siis toteutui optimaalisella tavalla. Haittapuolena kattavasta diaarijulkisuudesta oli kuitenkin se, että vakuutusoikeuden päätöksessä olevia yksityisten asianosaisten tunnistetietoja ei ollut mielekästä salata, kun ne oli aina helposti selvittävissä päätöksen diaarinumeron avulla julkisista diaaritiedoista. Tämän vuoksi vakuutusoikeuden päätöksistä voitiin antaa ulkopuoliselle tieto vain siten, että yksityisten asianosaisten tunnistetietoja ei salattu, mutta kaikki yksityisten asianosaisen terveydentilaan ja taloudelliseen asemaan liittyvät tiedot peitettiin. Tämä rajoitti asianmukaista oikeuskäytännöstä tiedottamista. 

Nykyisin kun vakuutusoikeuden päätöksessä olevat yksityisen asianosaisen tunnistetiedot salataan, päätöksen yhdistää vielä tiettyyn, diaariin merkittyyn yksityiseen asianosaiseen päätöksessä oleva asian diaarinumero. Tämän vuoksi yksityisen asianosaisen yksityiselämän suojaaminen edellyttää HProsJulkL:n  mukaan yksityisen asianosaisen tunnistetietojen salaamista diaarinkin puolella. Tästä taas seuraa diaaritietojen laajamittainen salaaminen.

Vakuutusoikeuden käsityksen mukaan oikeudenkäynnin julkisuus vakuutusoikeudessa olisi mahdollista toteuttaa siten, että toisaalta diaaritiedot olisivat kattavasti julkisia aiemmin voimassa olleen lainsäädännön mukaisella tavalla ja toisaalta taas oikeuskäytännöstä olisi mahdollista tiedottaa asianmukaisesti, nykyisin voimassa olevan lainsäädännön mukaisella tavalla. Käytännössä tämä edellyttäisi sitä, että kaikki sellaiset tiedot, joiden avulla tietty vakuutusoikeuden päätös voidaan yhdistää tiettyyn diaaritiedoista ilmenevään yksityiseen asianosaiseen, voitaisiin salata. Vakuutusoikeuden päätöksestä pitäisi siis voida tarvittaessa salata paitsi yksityisen asianosaisen tunnistetiedot, myös asian diaarinumero. Vakuutusoikeuden tulkinnan mukaan nykyisin voimassa oleva lainsäädäntö ei mahdollista tällaista menettelytapaa.

Käytännössä edellä mainitun kaltainen julkisuuden sääntely voitaisiin toteuttaa siten, että nykyisen diaarijärjestelmän lisäksi päätöksien yksilöintiä varten muodostettaisiin oma itsenäinen ja erillinen päätösdiaarijärjestelmä. Käytännössä vakuutusoikeuden päätöksessä olisi paitsi asian diaarinumero, lisäksi päätökselle annettu erillinen päätösdiaarinumero. Päätösdiaarinumero annettaisiin jokaiselle päätökselle juoksevasti ratkaisuajankohdan mukaan. Päätösdiaarinumero olisi aina julkinen, mutta päätöksessä oleva asian varsinainen diaarinumero voitaisiin tarpeen vaatiessa salata samoin kuin yksityisen asianosaisen tunnistetiedot. Tällä tavalla näiden kahden diaarijärjestelmän välinen yhteys voitaisiin salata tarpeen mukaan yksityiselämän suojaamiseksi. 

“Kaksoisdiaarijärjestelmä” mahdollistaisi sen, että vakuutusoikeuden diaaritiedot voisivat olla entiseen tapaan laajasti julkisia, pääsääntöisesti myös yksityisten asianosaisten tunnistetietojen osalta. Tästä huolimatta myös oikeuskäytännöstä voitaisiin tiedottaa asianmukaisella tavalla kun päätösten ja diaarin yleisöjulkisia tietoja yhdistämällä ei olisi mahdollistaa selvittää ketä yksityistä asianosaista vakuutusoikeuden päätös koskee. 

“Kaksoisdiaarijärjestelmä” poistaisi suurelta osin HProsJulkL:n vakuutusoikeudelle mukanaan tuoman lisätyön.

KKO:een päätyvät vakuutusoikeuden käsittelemät työtapaturma-asiat 

Eräistä vakuutusoikeuden työtapaturma-asioissa antamista päätöksistä on mahdollisuus valittaa edelleen KKO:een. Näissä asioissa vakuutusoikeus sekä ensi asteen muutoksenhakuelimenä toimiva tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunta soveltavat HProsJulkL:a. Sen sijaan kun vakuutusoikeuden työtapaturma-asiassa antamasta päätöksestä valitetaan edelleen KKO:een, se soveltaakin saman asian käsittelyyn oikeudenkäynnin julkisuudesta annettua lakia. Tämä tarkoittaa sitä, että työtapaturma-asioissa - tosin kuin kaikissa muissa vakuutusoikeuden käsittelemissä asioissa - yksityisen asianosaisen vakuutusoikeuteen saakka jatkunut yksityiselämän suojaaminen voi lakata, mikäli päätöksestä valitetaan edelleen KKO:een. Tämä saattaa johtaa siihen, että yksityinen asianosaisen jättää hakematta muutosta sen vuoksi, ettei halua asiansa tulevan julkiseksi. Tämä taas on vastoin hallintolainkäytön julkisuuden sääntelyn tavoitteita.

Vakuutusoikeus katsoo, että olisi tarpeen selvittää, onko tarpeen muuttaa työtapaturma-asioita koskevien oikeudenkäyntien julkisuutta KKO:ssa. Syyt, joiden vuoksi työtapaturma-asioiden yksityisten asianosaisten yksityiselämän suoja on haluttu turvata vakuutusoikeuteen saakka, pätenevät myös KKO:ssa. Toisaalta saattaa olla olemassa myös seikkoja, joilla voidaan perustella sitä, että työtapaturma-asioiden oikeudenkäynnin julkisuuden tulee olla KKO:ssa laajempaa kuin vakuutusoikeudessa tai tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnassa. Näistä syistä asia tulisi vakuutusoikeuden näkemyksen mukaan selvittää tähän mennessä tehtyä perusteellisemmin.

Rikosvahinkoasiat
Vakuutusoikeus käsittelee rikosvahinkoasioita. Rikoksella aiheutetun vahingon korvaamista on yleensä käsitelty ensin yleisessä tuomioistuimessa, joka on antanut asiassa päätöksen. Yleisen tuomioistuimen päätös sekä muukin oikeudenkäyntiaineisto tarpeellisilta osin liitetään rikosvahínkokorvaushakemukseen. Tämä yleisen tuomioistuimen oikeudenkäyntiaineisto toimitetaan vakuutusoikeudelle ja se muodostaa osan vakuutusoikeuden rikosvahinkoasian oikeudenkäyntiaineistoa. Tämän oikeudenkäyntiaineiston sisältämiä tietoja voidaan joutua ottamaan myös vakuutusoikeuden päätöksen perusteluihin.

Yleinen tuomioistuin voi julistaa arkaluontoisissa asioissa, kuten seksuaalirikoksissa oikeudenkäyntiaineiston salassapidettäväksi tietyn ajan. Aiemmin vakuutusoikeus menetteli vastaavasti tämän saman oikeudenkäyntiaineiston osalta. HProsJulkL ei tätä enää mahdollista. 

Vakuutusoikeuden käsityksen mukaan yleisen tuomioistuimen salassapitomääräys ulottuu myös vakuutusoikeuteen. Rikosvahinkoasian oikeudenkäyntiaineisto, joka on yleisessä tuomioistuimessa julistettu salassapidettäväksi, on salassapidettävä siten kuin HProsJulkL:ssa säädetään. Tältä osin HProsJulkL:ssa taas viitataan julkisuuslakiin, jonka mukaan yleisen tuomioistuimen salassapidettäväksi määräämä oikeudenkäyntiaineisto tulee julkiseksi salassapitoajan umpeuduttua. 

Vakuutusoikeuden rikosvahinkoasian oikeudenkäyntiaineistoon sisältyvät yksityiselämän suojan piiriin kuuluvat salassapidettävät tiedot tulevat HProsJulkL:n ja julkisuuslain mukaan pääsääntöisesti julkisiksi 50 vuoden kuluttua asianomaisen asianosaisen kuoleman jälkeen. Mikäli vakuutusoikeuden käsittelemän rikosvahinkoasian oikeudenkäyntiaineistoon sisältyy yleisen tuomioistuimen salassapidettäväksi määräämää aineistoa, sen osalta vakuutusoikeuden käsittelemän rikosvahinkoasian oikeudenkäyntiaineisto  tulee kuitenkin julkiseksi sen jälkeen kun yleisen tuomioistuimen määräämä salassapitoaika on umpeutunut eli enemmän tai vähemmän ennen kuin 50 vuotta on kulunut asianomaisen kuolemasta. 

Edellä esitettyyn viitaten vakuutusoikeus toteaa, että voimassa oleva lainsäädäntö on omiaan aiheuttamaan rikosvahinkoasioiden julkisuuden osalta sekavuutta ja erilaisia tulkintaongelmia. Tämän vuoksi vakuutusoikeuden käsittelemien  rikosvahinkoasioiden julkisuuden sääntelyä tulisi mahdollisesti vielä selkeyttää ja täsmentää.

Asianosaisen tiedonsaantioikeus

Yksityisen asianosaisen tiedonsaantioikeuden suhteen vakuutusoikeudessa ei ole ilmennyt ongelmia HProsJulkL:n voimaantulon jälkeen eikä myöskään aiemman lainsäädännön aikana. Ei myöskään etuuslaitosten tiedonsaantioikeuden osalta, koska vakiintuneen käytännön mukaan etuuslaitokset on vakuutusoikeudessa katsottu normaaleiksi asianosaisiksi, joilla on valitusoikeus sekä julkisuuslainsäädännön mukainen asianosaisen tiedonsaantioikeus. Mikäli hallintolainkäyttölakia kuitenkin muutetaan tältä osin siten, että etuuslaitoksia ei enää voida pitää vakuutusoikeudessa asianosaisina eikä niillä ole enää asianaosaisen tiedonsaantioikeutta, etuuslaitosten tiedonsaantioikeudesta lienee tarpeen säätää erikseen. 

Mahdollinen diaarilainsäädäntö

Nykyisin vakuutusoikeuden diaarissa olevat asiaryhmiä koskevat tiedot ovat hyvin yleisluonteisia, eivätkä ne joitakin harvoja poikkeuksia lukuunottamatta paljasta edes yhdessä asianosaisen tunnistetietojen kanssa mitään yksityiselämän suojan piiriin kuuluvaa salassa pidettävää tietoa. Mikäli diaarista tullaan säätämään lailla, saattaa siitä aiheutua vakuutusoikeuden oikeudenkäynnin julkisuuden kannalta ongelmia. Näin etenkin, jos diaarissa olevalta asiaryhmätiedolta tullaan edellyttämään nykyistä suurempaa täsmällisyyttä. Mahdollinen diaarilainsäädäntö saattaa siis tulla aiheuttamaan tarvetta muuttaa vakuutusoikeuden julkisuutta säätelevää lainsäädäntöä. Tähän vaikuttaa tietenkin myös se, muutetaanko HProsJulkL:a diaarijulkisuuden osalta ennen mahdollisen diaarilainsäädännön säätämistä.

	

		Olli Olanterä
		Vakuutusoikeustuomari