Oikeusministeriö					
PL 25
00023 Valtioneuvosto

Asia:	Lausuntopyyntönne 27.11.2007 OM 16/41/2007; Arviomuistio koskien lapseksiottamisesta annetun lain uudistamistarpeita

OM:n lausuntopyyntö koskien lapseksiottamisesta annetun lain uudistamistarpeita

Oikeusministeriö on 27.11.2007 päivätyllä lausuntopyynnöllä pyytänyt sosiaali- ja terveysministeriön lausuntoa arviomuistiosta koskien lapseksiottamisesta annetun lain uudistamistarpeita. Lausunto on pyydetty toimittamaan oikeusministeriölle 8.2.2008 mennessä.

Sosiaali- ja terveysministeriö toteaa lausuntonaan seuraavaa:

Sosiaali- ja terveysministeriö pitää lapseksiottamislain kokonaisuudistusta erittäin tarpeellisena ja kannattaa sitä varten asetettavaksi työryhmää, joka edustaa  riittävän laajaa asiantuntemusta.

Sosiaali- ja terveysministeriö pitää kaikkia arviomuistiossa esitettyjä uudistamistarpeita tarkoituksenmukaisina. Tämän lisäksi ministeriö haluaa lausunnossaan nostaa esille muutamia yksityiskohtia.

Arviomuistiossa esitetään, että olisi perusteltua harkita, miten lupa-asiat olisi vastaisuudessa tarkoituksenmukaista järjestää. Arviomuistiossa esitetään erilaisia vaihtoehtoja, miten lupa-asioiden käsittely voitaisiin toteuttaa, jollei se säily nykyisellään.

Sosiaali- ja  terveysministeriö pitää muistiossa esitettyä pohdintaa adoptiolautakunnan muodosta, asemasta, tehtävistä ja sijainnista hallinnollisena organisaationa hyvänä pohjana tulevalle lakiuudistuksen valmistelulle. Muistiossa on hahmoteltu adoptiolautakunnan asemaa sekä toimialueeltaan nykyisen kaltaisena toimielimenä tai uudistettuna siten, että lupa-asiat siirrettäisiin pois lautakunnalta muulle lupaviranomaiselle ja sen tehtäväksi jäisivät vain muut nykyisen lautakunnan alueeseen kuuluvat tehtävät. Ministeriö katsoo, että jatkossa olisi tarkemmin selvitettävä lupa-asioiden käsittelyn ja muun nykyisen lautakunnan tehtäviin kuuluvien asioiden erittelyä punniten tarkasti sen myönteiset ja kielteiset vaikutukset adoptoitavan lapsen sekä adoptioperheen edun toteutumisessa.

Adoptiolautakunnan nykyiset toimintaresurssit eivät ole riittävät edes lupa-asioiden käsittelyyn kansainvälisten adoptioiden määrän kasvun johdosta. Muistion ehdotusten mukaisesti lisäresursoinnin tarve on selkeä. Muistiossa esitetään useampia ratkaisuvaihtoehtoja ja päädytään esittämään lupa-asioiden siirtämistä 1-3:n lääninhallituksen käsiteltäväksi ja käytännön yhtenäistämistä kotimaisissa ja kansainvälisissä adoptioissa. Sosiaali- ja terveysministeriö puoltaa yhden yksikön toteuttamismallia, jolla olisi kuitenkin käytössä tarpeeseen nähden riittävät henkilöstöresurssit. Oleellista olisi pyrkiä säilyttämään lupakäytännössä yhdenmukaisuus luvan hakijoiden oikeusturvan takaamiseksi. Jos adoptiolupien käsittely hajautettaisiin useamman yksikön käsiteltäväksi, se saattaisi johtaa luvan hakijoiden eriarvoiseen kohteluun. 

Ministeriön käsityksen mukaan olisi samoin tärkeää säilyttää lupa-asioiden käsittelyn asiantuntemus riittävän laajana ja monipuolisena, kuten muistiossa myös esitetään. Sinänsä ei ole oleellista, minkä organisaation yhteydessä elin toimisi. Luonnollisesti olisi myönteistä, jos sijoittumisella jonkin muun organisaation yhteyteen saataisiin aikaan tiettyä synergiaetua itse lupa-asioita käsittelevän organisaation toimintaan. Näin voisi tapahtua sekä sisällön asiantuntemuksen (päätöksenteko) että teknisen yhteistoiminnan (asiakirjahallinta) kautta. Muistiossa esitetyt pohdinnat lääninhallituksesta tai terveydenhuollon oikeusturvakeskuksesta mahdollisina adoptiolupa-asioiden käsittelypaikkoina ovat hyvä pohja jatkoselvityksille. Tällöin tulee kuitenkin huomioida menossa olevat suunnitelmat valtion aluehallinnon sekä sosiaali- ja terveysministeriön alaisten virastojen ja laitosten toiminnan uudistamisesta.

Arviomuistiossa on tarkasteltu myös adoptiolautakunnan tarkoituksenmukaista  kokoonpanoa. Muistiossa todetaan mm., että palvelunantajien edustajien osallistuminen lautakunnan toimintaan aiheuttaa jatkuvasti jääviysongelmia. Kehittämisvaihtoehtona esitetään, että palvelunantajien edustajat jätettäisiin pois lautakunnan kokoonpanosta. Lautakunnan rinnalle ehdotetaan perustettavaksi adoptioasioiden neuvottelukunta, jossa mm. palvelunantajat olisivat edustettuina. 
Sosiaali- ja terveysministeriön käsityksen mukaan  palvelunantajien edustajien osallistuminen lautakunnan kokouksiin ei ole aiheuttanut sellaisia jääviysongelmia, jotka eivät olisi olleet kokouskäytännöin ratkaistavissa. Sen sijaan palvelunantajien edustus on tuonut lautakunnalle erittäin tärkeää asiantuntemusta kansainvälisten adoptioiden käytännöstä. Neuvottelukunnan asettaminen ei toisi nykytilanteeseen tosiasiallisesti mitään uutta.  Sosiaali- ja terveysministeriö esittää, että mikäli palvelunantajien edustus lautakunnassa koetaan kuitenkin ongelmalliseksi, voitaisiin heidän asemansa muuttaa asiantuntijajäsenyydeksi. 

Sosiaali- ja terveysministeriö yhtyy  arviomuistiossa ehdotettuun lainsäädännön täsmentämiseen lupaviranomaisen oikeudesta saada käyttöönsä rikosrekisterin tietoja. Ministeriön mielestä tulisi selvittää lupaviranomaisen  mahdollinen muu rekisteritietotarve, kuten esimerkiksi ote pidätysrekisteristä.

Arviomuistiossa esitetään, että hallinto-oikeuksia koskevia säännöksiä on  perusteltua tarkistaa siten, että käsiteltäessä  valitusta adoptioluvan myöntämistä koskevassa asiassa asian käsittelyyn osallistuu lastensuojeluun perehtynyt asiantuntijajäsen. Sosiaali- ja terveysministeriö pitää ehdotusta tarpeellisena.

Lisäksi ministeriö ehdottaa harkittavaksi valitusasioiden keskittämistä vain yhteen hallinto-oikeuteen adoptiolupa-asioissa. Valituslupakäytännöt ovat vaihdelleet hallinto-oikeuksien välillä suurestikin, joten  hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun vuoksi keskittäminen vain yhteen hallinto-oikeuteen olisi tarkoituksenmukaista. 

Sosiaali- ja terveysministeriö pitää tärkeänä ja perusteltuna sitä, että lakiin otettaisiin säännös lupaviranomaisen oikeudesta peruuttaa myönnetty adoptiolupa ennen adoption vahvistamista kuten arviomuistiossa esitettiin. Laissa tulisi olla mahdollisuus luvan peruuttamiseen lapsen edun vuoksi, esimerkiksi tilanteissa, joissa hakija on syyllistynyt vakaviin rikoksiin (kuten lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö) tai sairastunut vakavasti eikä lapseksiottamiselle ole enää lapsen edun mukaisia edellytyksiä.

Sosiaali- ja terveysministeriö pitää muistiossa esitettyä lupaviranomaisen valitusoikeutta tarpeellisena uudistuksena.  Ministeriö näkee ongelmalliseksi sen, että jos hallinto-oikeus kumoaa lautakunnan päätöksen, hallinto-oikeus palauttaa asian lautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi tai luvan myöntämistä varten. Lautakunta joutuu näissä tapauksissa vastoin näkemystään myöntämään luvan hakijoille ja näin lautakunnan ratkaisukäytäntökin saadaan näyttämään ulospäin erilaiselle kuin se tosiasiassa on. Ministeriön näkemyksen mukaan lapsen edun valvomiseksi näissä tilanteissa lautakunnalle tulisi säätää lailla valitusoikeus.

Kansliapäällikkö			Kari Välimäki

Ylitarkastaja				Jonna Salmela

	

TIEDOKSI		Peruspalveluministerin erityisavustaja Manner-Raappana

		Osastopäällikkö Hansson
		
Apulaisosastopäällikkö Kerola

Perheryhmä

Suomen kansainvälisten lapseksiottamisasioiden lautakunta