Title: Oikeusministeriölle
Author: amoring
Last saved by: Kaisa Niittynen
Company: University of Helsinki

Lausuntopyyntö arviomuistiosta koskien lapseksiottamisesta annetun lain uudistamistarpeita (Tuomo Anttila 25.10.2007)
Oikeusministeriö
PL 25
00023 Valtioneuvosto
oikeusministerio@om.fi

Lausuja: 
Sateenkaariperheet – Regnbågsfamiljer ry
Laivalahdenkaari 18 e 82
00810 Helsinki

Pyynnöstä lausumme seuraavaa:

Luku 3. Perheen sisäinen adoptio samaa sukupuolta olevan parin perheessä

Yleistä

Sateenkaariperheet ry kannattaa lämpimästi ehdotusta sisäisen adoption mahdollistamisesta rekisteröidyssä parisuhteessa eläville pareille (s. 6–7). 

Muutos on helpointa toteuttaa muuttamalla lain rekisteröidystä parisuhteesta (950/2001) 9 §:n 2 momenttia siten, että parisuhteen sisäinen adoptio mahdollistetaan rekisteröidyssä parisuhteessa elävälle parille. Tällöin muutosta ei tarvitse sitoa osaksi adoptiolain kokonaisuudistusta vaan se voidaan toteuttaa itsenäisesti ja nopeammalla aikataululla. 

Sateenkaariperheet ry esittää, että samalla kun lakia rekisteröidystä parisuhteesta uudistetaan, voitaisiin poistaa 9§:n 2 momentti, joka estää rekisteröityä paria ottamasta ottolasta yhdessä. Näin rekisteröidyt parit voisivat saada oikeuden tulla harkituiksi mahdollisiksi ottolapsen vanhemmiksi samoilla ehdoilla kuin heteroseksuaalisessa parisuhteessa elävät avioparit.

Vastaava laki on voimassa EU-maista muun muassa Belgiassa, Espanjassa, Hollannissa, Iso-Britanniassa ja Ruotsissa.

Yksityiskohtaisia huomioita

Sateenkaariperheet ry pitää ongelmallisena sitä, että lapsen tuleminen sisäisen adoption kautta avio- tai rekisteröidyn parin yhteiseksi lapseksi edellyttää kaikissa tilanteissa lapsen suhteen katkaisemista olemassa olevaan, parin ulkopuoliseen, juridiseen vanhempaan, vaikkakin tämän vanhemman luvalla.

Esimerkiksi tilanteissa, joissa naispari on halunnut, että heidän lapsellaan tai lapsillaan on aktiivinen, isyytensä tunnustanut, tapaamisoikeudet omaava ja lapsen elämässä läsnä oleva isä, olisi lapsen edun mukaista, että sisäisen adoption toteuttaminen ei katkaisisi isän juridista isyyttä eikä veisi lapselta lain vahvistamaa oikeutta tavata vanhempaansa. Vastaava ongelma on tietenkin myös monissa heteroseksuaalisen avo- tai avioliiton hajoamisen myötä syntyneissä uusperheissä.

Sateenkaariperheet ry pitää erittäin kannatettavina muistion sivulla 8 luonnosteltuja siirtymäsäännöksiä, joissa tietyissä tilanteissa annettaisiin jo eronneille pareille mahdollisuus toteuttaa sisäinen adoptio, mikäli lapsi on syntynyt rekisteröityyn parisuhteeseen. Siirtymäsäännös olisi ehdottoman tärkeä lapsen olemassa olevien vanhemmuussuhteiden turvaamiseksi näissä tilanteissa. 

Yhdistys kuitenkin kehottaa vielä pohtimaan, olisiko keinoa ulottaa siirtymäsäännös myös lapsiin, jotka ovat syntyneet nais- tai miesparin yhteisiksi lapsiksi ennen lain rekisteröidystä parisuhteesta voimaantuloa (2002) sekä tilanteisiin, jossa vanhemmat eivät lapsen syntymähetkellä olleet vielä rekisteröidyssä parisuhteessa. Esimerkiksi eronneissa perheissä, joissa vanhin lapsi on syntynyt ennen mahdollisuutta parisuhteen rekisteröintiin tai ennen kuin vanhemmat ovat rekisteröineet parisuhteensa, mutta nuorempi/nuoremmat lapset ovat syntyneet rekisteröityyn parisuhteeseen, siirtymäsäännöksen rajaaminen vain rekisteröidyn parisuhteen aikana syntyneisiin lapsiin loisi lasten välille ei-toivottavan juridisen epätasa-arvoisuuden.

Sateenkaariperheet ry huomauttaa että siirtymäsäännösten ja lakimuutoksen valmisteluissa on syytä huomioida tilanteet, joissa eronneen rekisteröidyn parin lapsella on alusta asti ollut elämässään sosiaalinen vanhempi, jolle biologinen vanhempi ei syystä tai toisesta halua antaa adoptiomahdollisuutta, sekä tilanteet, joissa biologisen vanhemman mahdollinen uusi kumppani haluaa sisäisesti adoptoida lapsen ohi olemassa olevan sosiaalisen vanhemman.

Tällaisia tilanteita saattaa syntyä sekä jo eronneissa perheissä että lakimuutoksen jälkeen hedelmöityshoitojen avulla alkunsa saavien lasten perheissä, mikäli vanhemmat päätyvät eroon ennen lapsen syntymää tai sisäisen adoption vahvistamista. Heteroseksuaaliseen liittoon syntyneiden lasten suhteet molempiin alkuperäisiin vanhempiinsa on turvattu vahvan juridisen vanhemmuuden ansiosta, ja myös hedelmöityshoitoihin suostumuksensa antanut mies voi erotilanteessa vaatia isyyden vahvistamista tämän suostumuksen perusteella, mutta samaa sukupuolta olevien parien osalta lapsen oikeus sosiaaliseen vanhempaansa on tältä osin todella heikko, eikä siihen vaikuta edes käräjäoikeuden vahvistama oheishuoltajuus suhteessa lapseen.

Mikäli päädytään siihen, että rekisteröidyt parit eivät voi yhdessä ottaa ottolasta, joka ei ole parille entuudestaan tuttu, Sateenkaariperheet ry pitää tärkeänä muistiossa mainittua mahdollisuutta (s. 5), että rekisteröity pari voisi tietyissä tilanteissa ottaa yhteiseksi ottolapseksi parin lähipiiriin kuuluvan lapsen. Tämä on olennaisen tärkeä asia myös niissä vähän julkisuutta saaneissa tilanteissa, joissa samaa sukupuolta olevan parin kanssa elää lapsia pitkäaikaisessa sijoituksessa. Heteroseksuaalisen avioparin kohdalla voidaan biologisten vanhempien suostumuksella ja lapsen edun mukaisesti harkita tällaisen lapsen mahdollisuutta tulla adoptoiduksi sijoitusperheensä juridiseksi lapseksi, mikä ei rekisteröidyn parin kohdalla tällä hetkellä ole mahdollista. Muun muassa tästä syystä Sateenkaariperheet ry kannattaa Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman toimikunnan esitystä, että rekisteröidylle parille annettaisiin tietyissä tapauksissa mahdollisuus ottaa ottolapseksi myös sellainen lapsi, joka ei ole parisuhteen kummankaan osapuolen oma lapsi.

Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman rekisteröityihon parisuhteisiin liittyviä erityiskysymyksiä selvittäneen toimikunnan mietintö ”Lapset ja rekisteröity parisuhde”, Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2003:10.

Luku 4.4. Ottolapsineuvonnan erillinen edellytysten arvioiminen kotimaisissa adoptioissa

Sateenkaariperheet ry pitää tärkeänä sitä, että lapseksi ottajilla on valitusmahdollisuus ottolapsineuvonnan keskeyttämisestä myös kotimaisen ja sisäisen adoption kohdalla. Näin esimerkiksi hakija, joka on kokenut kohdanneensa syrjintää seksuaalisen suuntautumisen tai sukupuoli-identiteetin perusteella tai muusta henkilöön liittyvästä syystä johtuen, voi saattaa asian korkeamman asteen käsiteltäväksi.

Yhdistys ei ota kantaa erillisen lupamenettelyn säätämisen tarpeellisuuteen yleisesti kotimaisen adoption kohdalla, mutta on samaa mieltä muistion laatijan kanssa siitä, että lupamenettelystä voidaan poiketa tilanteessa, jossa lapsi jo ennen ottolapsineuvonnan alkamista asuu pysyvästi tulevan ottovanhempansa luona.

Luku 5.4. Lapseksiottamispalvelun valvonta

Sateenkaariperheet ry toivoo, että kansainvälisen lapseksiottamispalvelun valvontaa voidaan kehittää siihen suuntaan, että siihen sisältyviä syrjiviä käytäntöjä pyritään ehkäisemään. Nykytilanteessa esimeriksi rekisteröidyssä parisuhteessa elävä henkilö, joka haluaa yksin ottaa ottolapsen (tämä on nimenomaisesti lain rekisteröidystä parisuhteesta valmisteluasiakirjoissa haluttu mahdollistaa), kohtaa lapseksiottamispalvelun tarjoajien taholta järjestelmällistä syrjintää seksuaalisen suuntautumisensa vuoksi. Myöskään adoptiosta tiedottamisessa tätä mahdollisuutta ei ole pidetty esillä, mikä järjestelmällisyydessään viittaa välilliseen syrjintään.

Tässä yhteydessä on huomion arvoista, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tammikuussa 2008 linjannut, että Ranskan valtio on syyllistynyt syrjintään kieltäessään adoptioluvan yksin adoptiota hakeneelta lesbonaiselta. (E.B. v. France, EIT 22.1.2008, 43546/02.)

Luku 6. Lupamenettely lapseksiottamisasioissa

Sateenkaariperheet ry kannattaa lupahakemusten käsittelyn keskittämistä yhdelle tai korkeintaan muutamalle instanssille. Tuoreiden tutkimustulosten mukaan sateenkaariperheiden kohtelussa sosiaali- ja terveyspalveluissa on merkittäviä alueellisia eroja. Adoptioasiat eivät todennäköisesti muodostaisi tästä poikkeusta. Lupahakemusten käsittelyn alueellinen hajauttaminen muodostaisi sateenkaariperheiden oikeusturvan kannalta vielä merkittävämmän riskin kuin heteroseksuaalisessa avioliitossa elävien kannalta.

Paula Kuosmanen ja Juha Jämsä (toim.): Suomalaiset sateenkaariperheet sosiaali- ja terveyspalveluissa ja koulussa. Seis-hanke: Työministeriö 2007.

Luku 7. Ns. itsenäiset adoptiot ulkomailta

Sateenkaariperheet ry ei vastusta ns. itsenäisten adoptioiden hyväksymismenettelyn kiristämistä, mutta huomauttaa, että lainsäädännön lopullista sisältöä määritellessä on syytä ottaa huomioon ulkomailla tapahtuneiden adoptioiden pätevyys Suomessa. Tälläkin hetkellä on olemassa suomalaisia rekisteröityjä pareja, jotka asuvat maissa, joissa sisäinen adoptio on mahdollinen, ovat toteuttaneet sisäisen adoption kyseisen maan lakien mukaisesti ja ovat mahdollisesti myöhemmin muuttamassa takaisin Suomeen. On heidän lastensa edun mukaista, että ulkomailla vahvistettu ottolapsisuhde pysyy ilman eri järjestelyjä voimassa myös Suomessa.

On myös huomioitava, että luovuttajamaiden kiristäessä linjauksiaan voi syntyä tilanteita, joissa suomalaisilla palveluntarjoajilla ei ole kontakteja yhteenkään sellaiseen maahan, joka luovuttaisi lapsia yksin adoptoiville henkilöille. Koska lainsäädännöllä ei voida velvoittaa adoptiotoimistoja luomaan uusia kontakteja tällaisiin maihin, voivat yksin adoptoivat henkilöt joutua tilanteeseen, jossa itsenäinen adoptio tai siihen verrattava järjestely on adoptioluvan saamisen jälkeen ainoa heille mahdollinen menettelytapa.

Helsingissä 30.1.2008

Kaisa Niittynen
Puheenjohtaja
Sateenkaariperheet – Regnbågsfamiljer ry