Oikeusministeriölle

Asia:			Lausunto osakeyhtiölakityöryhmän mietinnöstä

Lausunnon antaja:	Helsingin käräjäoikeus

Viite:			Oikeusministeriön kirje 13.5.2003 OM014:00/2001

	Oikeusministeriö on kirjeellään 13.5.2003 pyytänyt Helsingin käräjäoikeudelta lausuntoa osakeyhtiölakityöryhmän mietinnöstä (työryhmämietintö 2003:4). Helsingin käräjäoikeus esittää lausuntonaan seuraavan.

1. Yleistä ehdotuksesta

	Osakeyhtiöiden toimintaympäristö on muuttunut olennaisesti voimassaolevan osakeyhtiölain säätämisen jälkeen. Sen vuoksi voimassaolevaa lakia on jouduttu muuttamaan useita kertoja. Käräjäoikeus puoltaa työryhmän ehdotusta kokonaan uuden osakeyhtiölain säätämisestä. 

	Työryhmän ehdottama laki on säädösteknisesti onnistunut kokonaisuus. Erityisen hyvä ratkaisu lain tulkinnan kannalta on lain 1 lukuun kootut osakeyhtiön toiminnan keskeiset periaatteet. Lain jakaminen kuuteen osaan ja osien jakaminen edelleen lukuihin on parantanut lain luettavuutta ja selkeyttä voimassaolevaan lakiin verrattuna.

	Käräjäoikeus rajoittaa lausuntonsa koskemaan keskeisesti omaan toimialaansa liittyviä lähinnä lakiehdotuksen VI osan säännöksiä. Seuraavassa on tarkasteltu joitakin ehdotuksen yksittäisiä kohtia. 

2.  Päätöksen pätemättömyys

21:4	Työryhmän ehdotus voimassa olevan osakeyhtiölain 16 luvun 3 §:ssä säädetyn täytäntöönpanon kieltämistä koskevien säännösten korvaamisesta yksityiskohtaisemmilla säännöksillä on sinänsä kannatettava. Ehdotettu sakon uhalla annettava päätöksen täytäntöönpanon kielto vastaa edellytyksiltään ja menettelyltään pääosin oikeudenkäymiskaaren 7 luvun 3 §:n mukaista niin sanottua yleistä turvaamistointa. Ehdotuksessa edellytetään voimassa olevasta laista poiketen, että hakija asettaa ulosottomiehelle vakuuden vahingosta, joka kiellosta voi syntyä yhtiölle. Vakuudesta vapauttaminen ei myöskään näyttäisi ehdotuksen perusteella olevan mahdollista toisin kuin muissa turvaamistoimiasioissa oikeudenkäymiskaaren 7 luvun 7 §:n nojalla, koska tuossa säännöksessä viitataan vain ulosottolain 7 luvun 16 §:ssä tarkoitettuun vakuuteen. 

	Käräjäoikeus katsoo, että vakuuksista vapauttamisen ja torjuntavakuuden osalta menettely tulisi säätää yhdenmukaiseksi oikeudenkäymiskaaren 7 luvun ja ulosottolain 7 luvun säännösten kanssa.

3.  Vahingonkorvaus

22:1	Ehdotuksen vahingonkorvausta koskevissa säännöksissä käytetään väljäsisältöistä ilmaisua yhtiön läheinen. Käsitteen merkityssisällön täsmentäminen säädöstasolla on välttämätöntä.

	Läheinen on määritelty muun muassa takaisinsaannista konkurssipesään annetun lain 3 §:ssä ja 1.1.2004 voimaan tulevassa hallintolain 28 §:n 2 momentissa. Läheisen määritelmän tulisi olla yhdenmukainen noiden lainkohtien kanssa.

22:9	Työryhmä ei ole määrittänyt kanneoikeuden vanhentumisaikaa esitetylle yhtiökokouksen puheenjohtajan vahingonkorvausvelvollisuudelle (ehdotus 22:3). Puheenjohtaja voi olla osakeyhtiöön nähden ulkopuolinen henkilö (esimerkiksi asianajaja)  ja silloin häneen ei voida soveltaa ehdotuksen 22 luvun 9 §:n muitakaan vanhentumisaikoja.

	Säädösehdotuksen 22 luvun 9 §:n 3 kohdan voisi täydentää seuraavan sisältöiseksi: “osakkeenomistajan ja yhtiökokouksen puheenjohtajan osalta päätöksestä tai toimenpiteestä, johon kanne perustuu”.

4.  Riitojen ratkaiseminen

24:1	Työryhmä ehdottaa toimivaltaisista tuomioistuimista, että osakeyhtiölain soveltamista koskevat riita-asiat käsiteltäisiin kuudessa käräjäoikeudessa.

Osakeyhtiölakia joudutaan soveltamaan sitä koskevien riita-asioiden lisäksi muun muassa rikosasioissa, yrityssaneerausasioissa, konkurssiasioissa ja kiinteistöasioissa. Osakeyhtiölakia sovelletaan viittausten vuoksi myös muun muassa asunto-osakeyhtiöitä koskevissa riita-asioissa. Lisäksi osakeyhtiötä koskevat kysymykset, kuten edustaminen, voivat tulla esiin muunlaisissakin riita-asioissa. Näissä asioissa osakeyhtiölain soveltaminen on usein rutiininomaista ja varsinaisia osakeyhtiölakia koskevia riita-asioita on varsin vähän (vuonna 2002 loppuun käsiteltyjä 66 asiaa). Määrä puoltaa erikoistumista. Suurin osa asioista on Helsingin hovioikeuspiirissä (vuoden 2002 asioista 45), mikä sinänsä voisi puoltaa jopa koko maan asioiden keskittämistä Helsingin käräjäoikeuteen. Asianosaisten prosessikustannukset huomioonottaminen puoltaa työryhmän ehdotusta keskittämisestä kuuteen käräjäoikeuteen. Toisaalta olisi vielä tarkoin harkittava, onko kuitenkaan syytä poimia yksittäinen laki, jolle laaditaan omat forum-säännökset. Osakeyhtiölaki ei luonteeltaan poikkea muista siviililaeista siinä määrin, että sen soveltaminen edellyttäisi poikkeuksellista asiantuntemusta. On vaikea ajatella muuta liittymää forum-sääntöihin kuin mahdollinen asiantuntemus. Toisin on esimerkiksi merioikeudellisissa asioissa. Joka tapauksessa on luonnollisesti huolehdittava riittävistä lisäresursseista. Nämä asiat ovat jokseenkin aina laajoja ja kolmen tuomarin kokoonpanossa käsiteltävä.

Työryhmä ehdottaa myös, että toimivaltaisen tuomioistuimen osalta yhtiöjärjestyksessä voitaisiin määrätä toisin tai asianosaiset voisivat sopia toisin. Prosessioikeudellisesti säännös tarkoittaa käytännössä myös sitä, että kantajan nostaessa kanteen missä tahansa käräjäoikeudessa vastaajan vastattua asiaan esittämättä väitettä väärästä oikeuspaikasta, asia käsitellään tuossa käräjäoikeudessa. Näissä tilanteissa asia voi päätyä muidenkin kuin määrättyjen kuuden käräjäoikeuden käsiteltäväksi. Käräjäoikeus katsoo, että valinnaisuus tulisi poistaa säännöksestä. 

Työryhmä on esittänyt perusteluissaan vaihtoehtona asioiden keskittämisen markkinaoikeuteen. Tuon ratkaisun osalta käräjäoikeus katsoo, että seuraavat seikat voivat aiheuttaa ongelmia. Lakiehdotus sisältää rangaistussäännöksiä, joita koskevia rikoksia markkinaoikeus ei voine käsitellä. Muihinkin riita-asioihin voi liittyä läheisesti rikosasioita. Osakeyhtiölain asioissa tulisi olla normaali muutoksenhakumahdollisuus hovioikeuteen, jota ei ole ainakaan tällä hetkellä markkinaoikeudelle kuuluvissa asioissa. Asiat pitää tarpeen tullen käsitellä kiireellisesti. Asioihin saattaa liittyä turvaamistoimia, jotka vastaavat käräjäoikeudessa muutoinkin käsiteltäviä turvaamistoimia.

24:2 	Työryhmä ehdottaa, että eräät asiat voimassa olevasta laista poiketen säädettäisiin käsiteltäväksi kiireellisinä. Käräjäoikeus vastustaa ehdotusta.

	Kysymys on ensinnäkin yhtiön velkasuhteita koskevista asioista, joissa ei lähtökohtaisesti ole kysymys osakeyhtiölain soveltamisesta mutta joiden ratkaiseminen on edellytyksenä velkojiensuojamenettelyn toteuttamiseksi yhtiön osakepääoman alentamisessa, sulautumisessa, jakautumisessa ja yritysmuodon muuttamisessa. Lisäksi työryhmän mietinnön mukaan yhtiökokouksen päätöksen pätemättömyyttä koskevat asiat säädettäisiin käsiteltäviksi kiireellisinä, jollei tuomioistuin yksittäistapauksessa erityisestä syystä toisin päätä.  

	Lakivaliokunta on hallituksen esityksestä (HE 190/2002 vp) laiksi oikeudenkäymiskaaren eräiden todistelua, kiireelliseksi julistamista ja ylimääräistä muutoksenhakua koskevien säännösten muuttamisesta antamassaan mietinnössä (LaVM 30/2002 vp) kiinnittänyt huomiota hallituksen esityksessä esitettyjen asian kiireelliseksi julistamista koskevien säännösten ja oikeudenkäyntimenettelyssä noudatettavien asioiden käsittelyn aikatauluttamista koskevien säännösten suhteeseen eikä ole puoltanut kiireelliseksi julistamista koskevan säännöstön hyväksymistä. Laki säädettiin tältä osin valiokunnan mietinnössä esitetyssä muodossa.

	Oikeussuojan saatavuuteen kuuluu, että tuomioistuimen puoleen kääntyvän asianosaisen asia käsitellään sen laadun edellyttämällä tavalla ilman aiheetonta viivytystä. Eräissä asioissa asianosaisen oikeusturvan puolustamisen voidaan perustellusti katsoa edellyttävän laintasoista säännöstä siitä, että asian käsittelyn on tapahduttava kiireellisenä kuten esimerkiksi rikoksesta epäillyn vangitsemista koskevassa asiassa. Voimassa olevassa lainsäädännössä on useita työryhmän mietinnössä ehdotetun kaltaisia säännöksiä eri asioiden käsittelemisestä kiireellisinä. Toisaalta esimerkiksi voimassa olevaan työsopimuslakiin (26.1.2001/55) ei otettu aikaisemmassa laissa ollutta säännöstä eräiden lain soveltamisalaan kuuluneiden asioiden käsittelemisestä kiireellisenä. Ehdotetun kiireellisenä käsittelemistä koskevan säännöksen suhdetta nykyisin riita-asioiden käsittelyssä noudatettavaan asioiden aikatauluttamiseen ei ole mietinnössä pohdittu. Oikeudenkäyntimenettelyä koskevien 1.1.2003 voimaan tulleiden säännösten mukaan tuomioistuinten on laadittava jokaisesta asiasta käsittelysuunnitelma ja aikataulu. Asioiden käsittelemisen kiireellisyys tulee siten aikatauluttamisen yhteydessä juttukohtaisesti arvioitavaksi, jolloin myös kunkin käsiteltävän asian erityispiirteet voidaan ottaa huomioon. Työryhmän mietinnössä tarkoitettujen asioiden käsitteleminen kiireellisenä on usein perusteltua. Käräjäoikeus katsoo, että kiireellisyyden arvioiminen voi tarkoituksenmukaisesti tapahtua yksittäistapauksittain aikatauluttamisen yhteydessä. Näin ollen käräjäoikeus vastustaa mietinnössä ehdotettua erityissäännöstä, joka koskee asioiden käsittelemistä kiireellisinä.

24:8	Työryhmä ehdottaa, että välitystuomioon tyytymätön voi hakea tuomioon muutosta kanteella hovioikeudessa.

Oikeudenkäyntien painopisteen tulisi olla käräjäoikeudessa. Viime aikoina lainsäädännössä on pyritty vähentämään hovioikeuksissa ensiasteena käsiteltäviä asioita. Muun muassa virkasyyteasioiden ensiaste on nykyisin käräjäoikeus hovioikeuden sijasta.

Käräjäoikeudessa käsitellään muitakin valitusasioita kuten ulosottovalitukset ja valitukset pesänjakajan päätöksistä.

Käräjäoikeus katsoo, että välitystuomioon tulisi hakea muutosta käräjäoikeudessa. Jos muutoksenhakuasteita tahdotaan vähentää, muutoksenhakua käräjäoikeudesta hovioikeuteen voitaisiin rajoittaa.

24:9	Työryhmän ehdottamat säännökset haasteen ja muiden tiedoksiantojen toimittamisesta yhtiölle vastaavat vähäisin terminologisin muutoksin voimassa olevan osakeyhtiölain 16 luvun 2 §:n säännöksiä. Ehdotukseen sisältyy myös voimassa olevan osakeyhtiölain 8 luvun 1 §:n 4 momenttia vastaava säännös, jonka mukaan mitä tässä laissa säädetään jäsenestä noudatetaan vastaavasti varajäsenen osalta. Korkein oikeus on ratkaisussaan 1993:81 ottanut kantaa voimassa olevan lain säännösten tulkintaan kutsun antamisesta tiedoksi hallituksen varajäsenelle. 

	Tiedoksiantaminen varajäsenelle on tarkoituksenmukainen etenkin monien pienten perheyritysten osalta.

	Käräjäoikeus pitää tarpeellisena, että myös hallituksen varajäsen mainittaisiin erikseen säännösehdotuksen 24 luvun 9 §:n 1 momentissa. 

5. Rangaistusseuraamukset   

25 luku	Työryhmä ehdottaa useita menettelyjä rangaistavaksi osakeyhtiörikoksena tai osakeyhtiörikkomuksena. 
	
	Rikoslain kokonaisuudistuksessa on omaksuttu keskittämisperiaate, jonka  mukaan kaikki vankeusrangaistusuhkaa vaativat rangaistussäännökset on tarkoitus keskittää rikoslakiin. Työryhmän ehdotuksessa osakeyhtiörikoksessa on yhden vuoden vankeusrangaistusuhka.

	Osa ehdotettujen tunnusmerkistöjen mukaisista menettelyistä näyttäisi täyttävän jo rikoslaissa rangaistavaksi säädetyn menettelyn tunnusmerkistön. Esimerkiksi 25 luvun 1 kohta sisältänee aina varkauden, kavalluksen, petoksen tai jonkin velallisen rikoksen.

	Ehdotetut tunnusmerkistöt eivät ole kaikilta osin onnistuneita arvioitaessa menettelyjen rangaistavuutta. Rikosoikeudellinen legaliteettiperiaate edellyttää, että rangaistussäännökset ovat selkeitä. Seuraavassa on vielä yksittäisiä kohtia koskevia huomioita. 

	Ehdotuksen 25 luvun 1 §:n 2 kohdassa on viittaus 2 luvun 7 §:ään, 16 luvun 4 §:ään ja 17 luvun 4 §:ään. Kaikki nuo kohdat käsittelevät hyväksytyn tilintarkastajan lausuntoa eri tilanteissa. Rangaistussäännöksen on ilmeisesti tarkoitus koskea lausunnon laatijaa. Tarkoitus tulisi ilmetä selkeämmin säännöksestä. Tilintarkastajan osalta rangaistusmenettely voisi olla vaihtoehtoisesti säänneltynä tilintarkastuslaissa, jolloin myös tilintarkastajien kurinpitomenettely kohdistuisi osakeyhtiölain vastaiseen menettelyyn.

	Ehdotuksen 25 luvun 2 §:n kaikki menettelyt viittaavat ehdotuksen muihin lainkohtiin. Noissa lainkohdissa ei ole määritelty kenellä on toimimisvelvollisuus. Esimerkiksi jos 1 momentin 1 kohdan tarkoittamassa tilanteessa (5 luvun 23 §:n 4 momentin vastainen menettely) ison yhtiön pääkonttorista ei löydy pöytäkirjaa, ketä pitäisi rangaista. Tilannetta voitaisiin parantaa siten, että 2 §:ssä 1 momentissa ensin todettaisiin, että toimitusjohtaja ja hallitus ovat velvollisia huolehtimaan rangaistavaksi tarkoitetuista menettelyistä. 2 §:n 2 momenttina voisi olla rangaistussäännös “Toimitusjohtaja tai hallituksen jäsen, joka tahallaan laiminlyö 1 momentin mukaisen velvollisuutensa, on tuomittava...”. 

	Käräjäoikeus esittää, että ehdotuksen 25 lukua tulisi vielä valmistella ennen hallituksen esityksen antamista.

	Lausunnon ovat valmistelleet käräjätuomarit Jukka Jaakkola ja Juha Saarenvirta. Lausunto on käsitelty johtoryhmässä.

	Laamannin sijainen	Jouko Räsänen

	Hallintojohtaja	Antero Nuotto