0

Perheyritvsten liitto ry

1

	19.9.2003
)-t.n(o /,11 Pö6(
Oikeusministeriälle
Pyydettynä lausuntona Osakeyhtiölakityöryhrnän mietinnöstä (Oikeusministeriön työryhmämietintö 2003:4) Perheyritysten liitto r.y. - Familjeföretagens förbund r.f tuo kunnioittavasti esiin kantanaan seuraavan:

1.	Yleistä

Työryhmän tavoitteena on ollut rakentaa joustava ja kilpailukykyinen tehokasta yritystoimintaa edistävä osakeyhtiölaki taaten samalla riittävän oikeussuojan vähernmistöosakkeenomistajille ja velkojille. Työryhmä on ennakkoluulottomasti tehnyt ehdotuksia, jotka rohkeudessaan poikkeavat totutusta vanhakantaisesta ajattelusta. Työryhmän ehdotus on itsenäinen kokonaisuus, joka on
toimeksiannolleen uskollinen.

Erityisen kiitettävää on se, että työryhmä on myös asianmukaisesti pyrkinyt ottamaan huomioon erilaisten ja erikokoisten yritysten tarpeet. Ehdotuksen mukainen nykyistä väljempi sääntely helpottaa suuryritysten toimintaa erityisesti yritysjärjestelyjen osalta. Pienten ja keskisuurten yritysten osalta niitä koskevan sääntelyn keventäminen on luonnollisesti omiaan helpottamaan niiden jokapäiväistä toimintaa ja rohkaisee myös kasvuun ja tehokkuuteen.

Suomessa perheyritykset ja muut harvainomisteiset yhtiöt ovat tosiasiallisesti useimmiten korostetun yrittäjävetoisia toiminnan laajuudesta riippumatta. Ne ovat myös hyvin huomattava työllistäjä ja vielä käyttämätön työllistämispotentiaali löytyykin nimenomaan tämän ryhmän kehityskelpoisten yritysten piiristä. Tämän vuoksi on tärkeää, ettei yksityisoikeudellinen sääntely (m.m. osakeyhtiölaki) tarpeettomasti lisää toiminnan riskitasoa ja että myös julkisoikeudellinen sääntely (erityisesti verotus) on ennakoitavaa. Tämän lisäksi on luonnollisesti toivottavaa, että toimintaan liittyvä hallinto rajataan välttämättömimpään.
2.	Lainsäätämistekniikasta
Ehdotuksessa on pyritty osakeyhtiösektorin toimintamandollisuuksien lisäämiseen poistamalla rajoituksia ja keventämällä muotomääräyksiä. Tämän vastapainoksi vähemmistöosakkaiden ja velkojien asemaa ehdotetaan turvattavaksi korostamalla yleisten periaatteiden merkitystä, tehostamalla oikeussuojakeinojaja selkeyttämällä sääntelyä. Pienten yritysten tilannetta pyritään helpottamaan keventämällä näitä koskevaa sääntelyä.

Liitto kannattaa varauksettomasti osakeyhtiölainsäädännön yksinkertaistamista ja

PerbPyri*ys+en 1i;rrp ry	1Q 9.2qel

2

osakeyhtiölain turhiksi osoittautuneiden lukuisten muotomääräysten olennaista karsimista nykyisestä. Myös osakeyhtiölainsäädännön kantavien periaatteiden korostaminen on aivan paikallaan varsinkin jos osakeyhtiölain systematiikka on ehdotetulla tavalla riittävän selkeä. Moni työryhmän vaihtoehtoja ja toimintavapautta lisäävä ehdotus onkin sangen onnistunut, kuten alla kohdassa 3 on todettu.

Yhtiöoikeudellisen toiminnan monimutkaistuessa ja toimintamandollisuuksien lisääntyessä ei sääntelyn abstraktiotason nostaminen yksinään kuitenkaan aina ole ratkaisu ongelmiin. Päinvastoin on puhtaasti periaatevetoinen sääntely ongelmallinen jos yksityiskohtainen sääntely on hyvin niukka ja seuraamusjärjestelmä ankara. Tuolloin hyvin uskalias toimija saattaa pyrkiä hyödyntämään sääntelyn yleisluonteisuutta kun taas varovaiset tahot empivät toimia, koska pelkäävät rikkovansa jotakin yleisluonteista periaatetta vastaan. Tältä ja seuraamusjärjestelmän kannalta ongelmallisia ehdotuksia käsitellään tässä kohdassa jäljempänä ja enemmälti alla kohdassa 4.

Yhtiön hallitus, toimitusjohtaja, tilintarkastaja, pääosakas, vähemmistöosakkaat, velkojat ja muut sidosryhrnät ovat kaikki yhtäläisesti ennustettavuuden muodossa annettavan oikeusturvan kuten myös tarvittaessa jälkikäteisen oikeussuojan tarpeessa. Siksi varsinkaan ei vahingonkorvaussäännösten osalta ole syytä systemaattisesti katsoa toimijoiden olleen vilpillisessä mielessä ellei muuta näytetä yksinomaan sillä perusteella, että kyseessä on nk. lähipiiritransaktio. Se seikka että toimijat tilanteesta riippuen eivät ole olleet toisiinsa nähden täysin riippumattomia voidaan riittävissä määrin ottaa huomioon yleisen elämänkokemuksen perusteella todistusharkinnan puitteissa.

Yleisesti voidaan otaksua, että yleisluonteinen sääntely on omiaan siirtämään tulkintaongelmat tuomioistuinten ratkottaviksi kun mandollisuutta varmistaa tietyn toimenpiteen hyväksyttävyyttä ennakolta ei ole.

3. Kannatettavista yksityiskohtaisista ehdotuksista

Ehdotus sisältää joukon yksityiskohtaisia rnuutosehdotuksia, jotka ovat liiton mielestä selvästi ja varauksetta kannatettavia, eikä niitä ole syytä torjua vain siksi, että ne poikkeavat Suomessa pitkään totutusta ajattelusta.

Niinpä osakeoikeuksia ja yhtiön omaa pääomaa koskevat kysymykset on vihdoin järkevä erottaa toisistaan siirtymällä aidosti nimellisarvottomaan järjestelmään, koska nimellisarvo ei ilmennä osakkeen todellista arvoa muuta kuin aivan vastikään perustetussa yhtiössä. Järjestelmässä, jossa osakepääoma käsittää sidotun pääoman ei estettä ole myöskään sille, että yhtiön vapaaseen pääomaan voidaan tehdä pääomasijoituksia avoimesti. Mandollisuus erilajisiin osakkeisiin on ehdottomasti säilytettävä, kuten ehdotuksessa myös on tehty.

Voimassa olevaa varojen jakoa koskevaa sääntelyä on syytä joustavoittaa siten, että hallitus voidaan valtuuttaa osingonjakoon. Samaten on perusteltua sallia voitonjako välitilinpäätöksen perusteella. Ehdotuksen sisältämät ehdotukset yhtiön toimielinten valta- ja vastuusuhteiden selkeyttämiseksi ovat niin ikään perusteltuja.

3

Nykyisin sekä yhtiöoikeudellisten että vero-oikeudellisten seikkojen vuoksi (muutoin kuin pörssin kautta) miltei mandotonta omien osakkeiden suunnattua hankintaa on selvästi syytä helpottaa. Samaten on järkevää tehdä osakkeiden yhdistäminen niitä lunastamalla nykyistä laajemmin mandolliseksi.

Yritysjärjestelyjen osalta on sulautumismenettelyn nopeuttamista ja menettelysäännösten keventämistä syytä kannattaa. Sama koskee vastaavasti jakautumista koskevia muutosehdotuksia. Ehdotettu oikeussuojakeinojen tehostaminen lunastussäännöksiä kehittämällä on perusteltu.

Yritysmuodon muutoksia koskevat säännökset ovat kaikki sellaisenaan kannatettavia, joskin niiden käytännön soveltaminen jää tulevan verosääntelyn varaan.

Ehdotus, jonka mukaan osake- ja osakasluetteloiden yleisjulkisuutta rajoitetaan on perusteltu. Suomen voimassa oleva julkisuusaste on kansainvälisesti erittäin harvinainen, eikä se yleensä palvele todellista tiedontarvetta. Ylenpalttinen julkisuus sisältää myös riskin tietojen väärinkäytöstä.

Osakeyhtiöoikeudellisten riito "en keskittäminen tiettyihin alioikeuksiin on sekin perusteltu, koska näin voitaneen lisätä ratkaisujen ennustettavuutta.

4. Lisäselvitystä vaativat yksityiskohtaiset ehdotukset

Ehdotus sisältää myös joukon yksityiskohtia, joihin on syytä suhtautua kielteisesti tai varauksellisesti tai jotka ainakin kaipaavat lisäselvityksiä.

Liitto suhtautuu yksiselitteisen kielteisesti ehdotettuun vahingonkorvaussääntelyyn, jonka mukaan muiden kuin aivan toisistaan riippumattomien tahojen välisiin transaktioihin sovellettaisiin olettamaa, jonka mukaan asianomaiset tahot olisivat toimineet tuottamuksellisesti tai vilpillisin mielin, ellei muuta osoiteta. Käännetty todistustaakka on elämän todellisuudelle vieras ja johtaa ylitsepääsemättömiin todisteluvaikeuksiin, kuten verotuksessa usein tavanmukaisena oikeutena sovelletun näyttövelvollisuuden puitteissa on todettu. Mikäli tällaiseen sääntelyyn päädyttäisiin on vähin vaatimus se, että intressiyhteys määritellään riittävän tarkoin, koska intressiyhteyttä on monenlaista ja se on myös osin tilannesidonnaista. Sellaista sääntelyä, jossa sana »läheinen» automaattisesti tuo mukanaan epäilyttävän transaktion kehän ei myöskään takaisinsaantisäännöstöstä tule kopioida yhtiöoikeuteen.

Samanlaisen tuottamusolettaman sitominen osakeyhtiölain yksityiskohtaisen säännöksen tai yhtiöjärjestysmääräyksen selvään rikkomiseen on tältä osin toisessa asemassa, koska sellaisilta rikkeiltä voidaan välttyä tutustumalla lain ja yhtiöjärjestyksen sisältöön.

Liitto suhtautuu varauksellisesti ehdotukseen, jonka mukaan yhtiökokouksen puheenjohtajalle sälytettäisiin erityinen vahingonkorvausvastuu. Tämä saattaa heikentää ulkopuolisten ansioituneiden henkilöiden halukkuutta toimia riitaisten

pe*'11Pvritysten ljittp ry	i a a ')nn3

4

yhtiöiden yhtiökokouksen kulkua tasapainottavina toimijoina.

Varauksellisesti liitto suhtautuu ehdotukseen, jonka mukaan vahingonkorvausvastuun kynnystä madalletaan puhtaasti osakkeenomistajan asemassa olevan tahon osalta niin, ettei törkeää tuottamusta enää edellytetä, vaan pelkkä tuottamus olisi riittävä. Kun tuottarnus yleiskäsitteenä sisältää myös lievän tuottamuksen voi vahingonkorvausvastuun kynnys näin tulla asetetuksi liian matalalle. Varsinkaan ei vähemmistöosakkaalta voida aidosti vaatia kovin lojaalia toimintaa yhtiötä kohtaan, vaan on hänellä oltava oikeus asettaa oma etunsa yhtiön edun edelle. Sen sijaan ei ehdotettu sääntely enemmistöosakkaan osalta yleensä johda muutokseen nykyisestä, koska tällainen osakas on useasti myös yhtiön hallituksen jäsen tai toimitusjohtaja ollen tämän perusteella jo nykyisellään ehdotetun sääntelyn piirissä.

Ehdotettu sääntely, jonka mukaan selvimmät yhdenvertaisuuden loukkaukset johtaisivat yhtiökokouspäätöksen (ja vastaavasti hallituksen valtuutuksin tekevän vastaavan päätöksen) mitättömyyteen, eikä vain moitteenvaraisuuteen, on kannatettava edellyttäen kuitenkin, että hallituksen esitys sisältää sangen kattavat perustelut siitä, minkälaisiin tilanteisiin tätä sääntelyä sovellettaisiin. Sääntely saattaa myös johtaa oikeudelliseen epävarmuuteen kun mitättömäksi myöhemmin väitetty päätös on jo pantu täytäntöön. Aikaraja, jonka kuluessa mitättömyyteen tulee vedota on asetettava tarpeeksi lyhyeksi.

Ehdotuksen mukaan varojenjaon laillisuuden ja laittomuuden kriteerinä on kysymys siitä, onko suoritukselle ollut liiketaloudellinen peruste. Liiketaloudellisesti perusteltu varojen käyttö ei voi olla laitonta varojenjakoa, kun taas varojen jaon muutoin tulee noudattaa säädettyä muotoa uhalla, että kysymyksessä muutoin voi olla laiton varojenjako. Yleisellä tasolla on selvää, että yrityksen voiton tulee muodostua siten, että yhtiö tuloa kerryttääkseen tai säilyttääkseen kattaa liiketaloudellisesti perusteltuja menoja, jonka vastakohtana on tulon käyttö muuhun tarkoitukseen. Kysymys siitä, onko suoritukselle liiketaloudellinen peruste, joka antaa vähennykselle nk. luonnollisen vähennyksen luonteen, kuluu kuitenkin laskentatoimen ja vero-oikeuden vaikeimpiin. Tämän vuoksi tulisi esitöissä erikseen riittävän tarkoin määritellä mitä liiketaloudellisela perusteella tarkoitetaan. Yleisellä tasolla tulisi todeta, ettei vain välittömästi ja suoraan, vaan myös välillisesti ja epäsuorasti liiketoimintaa palvelevat suoritteet täyttävät liiketaloudellisen perusteen vaatimukset. Tämän lisäksi olisi hyvä kertoa miltä osin käsite on joko suppeampi tai laajempi kuin yrityslaskennassa ja verolainsäädännössä käytetty vastaava käsite.

Erikseen huornionarvoista on, ettei ehdotus ota ollenkaan kantaa konserniavustussäännöstön asemaan voitonjaon kannalta varsinkin kun konserniavustus verolainsäädännössä nimenomaan määritellään eräksi, joka ei yleisten sääntöjen mukaan ole vähennyskelpoinen liiketaloudellisen perusteen mukaisena luonnollisena vähennyksenä. Lisäksi tulisi pohtia mm. sitä missä määrin myös jakajatahon (eikä vain saajatahon) vilpittömällä mielellä on merkitystä laittoman varojenjaon alaa ja palautusvelvollisuutta määritettäessä. Täsrnennys, jonka mukaan laittoman voitonjaon kriminalisointia täsmennetään, että rangaistavuuden edellytyksenä on joko velkojien tai osakkaiden oikeuksien loukkaaminen on hyvin perusteltu.

e

5

Perheyritysteq liitto ry	 X9_9'nn'~
Ehdotettu pienimpien yhtiöiden tilintarkastuspakosta luopuminen vastaa kansainvälistä käytäntöä. Selvää on myös, ettei nk. maallikkotilintarkastaja, kuten valitettavasti ei myöskään auktorisoitu tilintarkastaja, aina pysty kunnolla varmistamaan yrityksen laskentatoimen oikeellisuutta. Toisaalta maallikkotilintarkastaja voi toisinaan olla hyvinkin pätevä tehtävään ja voi hän ainakin todeta kirjanpidon olemassaolon, mikä on omiaan karsimaan räikeirnpiä väärinkäyttötapauksia. Siksi osakeyhtiöllä tulisi myös vastaisuudessa olla mandollisuus valita maallikkotilintarkastaja, vaikkei pakkoa tilintarkastajan valintaan enää olisikaan.

Ehdotus varojen jakamisen edellytysten täsmentämistä siten, ettei varoja saa jakaa, jos jakamisen seurauksena yhtiötä uhkaisi maksukyvyttömyys on sinänsä kannatettava edellyttäen, että nykyisestä pakkoselvitystilasääntelystä luovutaan ehdotetulla tavalla. Jo nyt sovellettavan sääntelyn mukaan on voimassa varovaisuusvaatimus, jonka mukaan yhtiökokous ei voi päättää osingosta joka johtaa yhtiön vararikkoon edes siinä tapauksessa, että yhtiön hallitus, jonka tulisi katsoa yhtiön etua, tähän taipuisikin.

Käsitteenä »maksukyvyttömyyden uhka» on kuitenkin sangen epämääräinen, vaikka hieman samankaltaista ajattelua käytetään nykyisellään muussa lainsäädännössä. Tämän vuoksi olisi lain esitöissä yksityiskohtaisesti kerrottava minkälaisiin tilanteisiin sääntely vaikuttaa. Joka tapauksessa olisi lähdettävä siitä, että maksukyvyttömyyden uhan tulee olla todellinen ja huomattava, eikä abstrakti tai vähäinen. Ottaen huomioon, ettei yritysjohto kuten vielä vähemmän yhtiökokous todellisuudessa voi ennustaa yhtiön taloudellista tulevaisuutta kovin pitkälle tulevaisuuteen, olisi myös syytä säätää, että maksukyvyttömyyden uhan tulee olla välitön. Lisäksi on syytä edellyttää, että osingonjaon ja mandollisen tämän jälkeisen maksukyvyttömyyden välillä tulee olla sangen vahva kausaalisyhteys siten, että nimenomaan tehty osingonjako riittävällä todennäköisyydellä aiheutti maksukyvyttömyyden.

Oman pääoman menettämisen seuraamusten sääntelyn jonkinasteinen lieventäminen on paikallaan ehdotuksen suuntaviivojen mukaisesti. Varsinkin yrityssaneeraussääntely huomioon ottaen on nykyinen osakeyhtiölain pakkoselvitystilasäännöstö liian kaavamainen ja monimutkainen ilman, että yrityksen sidosryhmät välttämättä saavat tiedon yhtiön taloudellisesta tilanteesta ajoissa. Tämän vuoksi menettelyn yksinkertaistamista on syytä kannattaa kuten myös ehdotusta siitä, että yrityksen pääoman menettämisestä tulee viipymättä tehdä merkintä kaupparekisteriin.

5. Lopuksi

Ehdotuksen tavoite pyrkiä mandollisimman joustavaan säätelyrakenteeseen vaarantamatta kuitenkaan oikeusvarmuutta ja eritoten vähemmistöosakkaiden ja velkojien asemaa toteutuu ehdotuksessa valtaosaltaan hyvin. Ehdotus on lakiteknisesti selkeä ja siksi ystävällinen pienyhtiöitä kohtaan. Se kunnioittaa myös kaikessa olennaisessa osakeyhtiöoikeuden peruselernenttejä ja edesauttaa osakeyhtiölainsäädännön saattaminen yhtyeensopivaksi muun lainsäädännön ja

pe*heyri*ys+en liitro ry	i 4 Q~np~

0

6

Euroopan yhteisön oikeuden vaatimusten kanssa.

Toteutuessaan yllä kerrotuin tarkennuksia uusi osakeyhtiölaki loisi hyvän ajanmukaisen perustan osakeyhtiömuotoiselle yritystoiminnalle. Eri asia on, että lainsäädännön käytännön toimivuus on viime kädessä suuresti riippuvainen muun lainsäädännön vastaisesta sisällöstä. Selvää on, että monet esimerkiksi yritysjärjestelyjä koskevat säännökset jäisivät kuolleeksi kirjaimeksi ilman verolakien vastaavaa muutosta.

Todellisena uhkana on myös, että osakeyhtiölainsäädäntöä joustavoitettaessa voi tämä johtaa muun lainsäädännön, erityisesti verolainsäädännön vastaavaan kiristämiseen. Tämä saattaa johtaa veroansoihin kun yhtiöoikeudellisesti täysin hyväksyttävät toimet johtavat sangen ankariin muihin seuraamuksiin. Myös yhtiölainsäädännön verotulkintoja yleisesti ohjaava vaikutus saattaa vähentyä kun yhtiölainsäädäntö on ylimalkaisempaa ja tulkinnanvaraisempaa. Tämä saattaa johtaa m.m. veron kiertämistä koskevien oppien ja teorioiden nykyistä vielä rohkeampaan soveltamiseen.

Osakeyhtiölakityöryhmän ehdotus on hyvä esimerkki lainsäädännöstä, joka asianmukaisella tavalla ottaa huomioon yrityselämän aidot tarpeet omalla alallaan. Yritystoiminnan kokonaisvaltaisten edellytysten kartoittaminen ja riittävä turvaaminen vaatisi kuitenkin eri oikeudenalojen rajat ylittävää tarkastelua. Tätä tarkoitusta palvelevien käytännön menettelytapojen aikaansaaminen olisi liiton edustamien pitkäjänteistä ja vastuullista yrittäjyyttä korostavien yritysten ja välillisesti myös koko yhteiskunnan edun mukaista.
Helsingissä 19.syyskuuta 2003
PERHEYRITYSTEN LIITTO RY FAMILJEFÖRETAGENS FÖRBUND RF

Anders Blom Toimitusjohtaja