Ihmiskaupan uhreja koskevan lainsäädännön kehittämistä seuraava ohjausryhmä

Aika	Tiistai 30.9.2014 klo 13.00 – 15.00

Paikka	Sisäministeriö, Kirkkokatu 12, kh. 229

Läsnä	Jorma Vuorio (pj.), Elina Immonen, Riitta Koponen, Katri Lyijynen, Joni Länsivuori, Heidi Manns-Haatanen, Jari Nyström, Mia Poutanen, Veli-Pekka Rautava (mukana asiantuntijana), Venla Roth (kansallisen raportoijan edustaja), Satu Sistonen, Tiina Snellman, Kristina Stenman, Katariina Westman, Tero Mikkola (siht.)

Kokouksen avaaminen ja esityslistan hyväksyminen
Puheenjohtaja avasi kokouksen, toivotti osallistujat tervetulleiksi ja esitteli uuden ihmiskauppakoordinaattorin. Kokouksen esityslista hyväksyttiin.

Edellisen kokouksen pöytäkirjan hyväksyminen
Edellisen kokouksen kirjallisesti kommentoitavana ollut pöytäkirja hyväksyttiin.

HE-luonnoksesta annettu lausuntopalaute ja hankkeessa eteneminen

Puheenjohtajan pyynnöstä Elina Immonen kävi läpi lausuntopalautetta. Immonen kertoi, että lausuntoyhteenveto ja yksittäiset lausunnot on tallennettu Hareen. HE-luonnosta on muokattu lausuntojen pohjalta; mm. ihmiskaupan uhrin lapsi voidaan ottaa auttamisjärjestelmän piiriin. Uhrinäkökulmaa ja lasten aseman sisällyttämistä muutoinkin sekä pykäliin että perusteluihin kaivattiin useissa lausunnoissa. Myös uuteen ihmiskauppakoordinaattoriin sekä STM:ään ja TEM.iin kohdistettiin toiveita; useisiin toiveisiin tulisi vastata tästä lainsäädäntöhankkeesta riippumatta. HE-luonnoksen käännös ja laintarkastus ovat etenemässä niin nopeasti kuin mahdollista. Tarkoitus olisi saada hallituksen esitys loka-marraskuun vaihteessa eduskuntaan.

Puheenjohtaja jatkoi: toipumisaikaa ei ole pidennetty, koska tässä asemassa olevilla henkilöillä on jo oleskeluoikeus Suomessa. Ilmoitusvelvollisuutta on täsmennetty OM:n lausunnon pohjalta (täytyy olla vakava uhka, jotta ilmoitus poliisille voitaisiin tehdä; myös henkilöpiiriä on täsmennetty). Todettiin myös, että kunnille maksettavia korvauksia on täsmennetty TEM:in esityksen mukaisesti. Perusteluosaan on tehty lisäksi useita muita selvennyksiä lausunnoissa esitettyjen huomioiden pohjalta.

Westman nosti esiin myös kysymyksen siitä, käytetäänkö HE-luonnoksessa edelleen käsitettä "kolmannen sektorin toimija". HE:n valmistelijat totesivat, että asiaa on selvitetty mm. tuoreimman lainsäädännön pohjalta ja käsite kolmannen sektorin toimija on todettu edelleen käyttökelpoisimmaksi. Keskustelussa tuli esiin myös ehdotus siitä, että perusteluissa tässä yhteydessä mainitut erilaiset toimijat voitaisiin sisällyttää myös pykäliin.

Sistonen esitti kysymyksen siitä, tulisiko mahdollinen erillislaki sisällyttää perusteluihin. HE-luonnoksen valmistelijat totesivat, että jatkomahdollisuudet pidetään esitysvaiheessa joka tapauksessa esillä. Lisäksi UM:n edustajan esille nostamana keskusteltiin siitä, että tulisi olla selkeys siitä, onko toipumisaikana tarkoitus päättää myös yhteistyöstä.

Omassa puheenvuorossaan Roth nosti esiin useita kysymyksiä kansallisen raportoijan näkökulmasta. Hän katsoi muun muassa, että toipumisajan soveltamisala on liian kapea ja kertoi esimerkin kautta, kuinka toipuminen ja sen myötä lähteminen yhteistyöhön olisi mahdollista; oikeuksien vaatiminen olisi tärkeintä. Esitetty 30 vuorokauden toipumisaika on hänen mukaansa äärettömän lyhyt aika. Toipumisajan voisi Rothin mukaan antaa kaikille, ja siitä huolimatta henkilö voisi halutessaan ottaa yhteyttä viranomaisiin.

Immonen huomautti, että toipumisajan antamisesta riippumatta apua annetaan joka tapauksessa ja Lyijynen, että auttamisjärjestelmään otettavien henkilöiden taustat ovat käytännössä hyvin erilaisia. Länsivuori muistutti, että toipumis- ja harkinta-aika ovat luonnoksessa yleissopimuksen mukaisia.

Roth jatkoi, ettei käytännössä käydä pöydän ääressä muodollista keskustelua siitä, lähdetäänkö avun piiriin. Sistonen katsoi, että tunnistamisen pitäisikin perustua indikaattoreihin. Roth lisäsi, että Suomen kansalaisten tai Suomessa asuvien asema näyttää huonommalta verrattuna ulkomailla uhriutuneisiin, mistä muodostuu yhdenvertaisuusongelma. Yhdenvertaisuusongelma syntyy hänen mukaansa myös siitä, missä prosessissa henkilö on.

Puheenjohtaja totesi perustelutekstin, ohjeistuksen ja uuden ihmiskauppakoordinaattorin olevan tukena toiminnassa. Lisäksi TEM ja STM ovat lupautuneet ohjeistamaan muun muassa kuntia. Hän ei nähnyt ongelmaa siinä, että tunnistamiseen on otettu mukaan useita viranomaisia, muun muassa Migri.

Manns-Haatanen esitti kysymyksen siitä, miten Suomessa asuva uhri saa apua, jos hän ei halua auttamisen lisäksi olla tekemisissä muiden viranomaisten kanssa. Stenman totesi kunnalle korvattavien erityistoimien olevan kapeasti määritelty; lisäksi kynnyksen tunnistamiselle tulisi olla laajempi.

Sistonen nosti vielä esiin indikaattorien suhteen nyt uudistettavaan lainsäädäntöön. Puheenjohtaja totesi, että asia ohjautuu paljolti koordinaattorille ja että indikaattorit on otettava huomioon myös järjestöjen toiminnassa.

Roth jatkoi puheenvuoroaan sanoen, että rikoksen uhrin asema Suomessa on edelleen aika heikko ja katsoi, että ihmiskaupasta ollaan muodostamassa tässä suhteessa eräänlaista pakkopaitaa. Rothin mukaan ilmiöiden tulee sen sijaan tulla esiin ilman, että viranomainen nimenomaan tunnistaa asian. Hän katsoi, että rajauksia on oltava, mutta kyseenalaisti sen onko rajaajan oltava esitutkintaviranomainen ja lisäsi esimerkiksi Gretan antavan suuntaa tätä koskevaan kehitykseen.

Poutanen mainitsi, etteivät kaikki uhrit halua auttamisjärjestelmään poliisin halusta huolimatta ja että poliisin osalta lakiuudistus on tuomassa paljon edistystä verrattuna nykytilaan. Hänen mukaansa olisi erikoista, että ihmiskaupan uhrien auttamisjärjestelmästä muodostuisi yleinen uhrien auttamisjärjestelmä. Puheenjohtaja totesi, että tilanne olisi toisenlainen, jos tämänkin uudistuksen yhteydessä olisi päästy mukaan OM:n yleisen uhrien auttamisjärjestelmän piiriin.

Roth esitti vielä kysymyksen siitä, mitä välttämättömät sosiaali- ja terveyspalvelut pitävät sisällään; esim. ihmiskauppadirektiivi sisältää erityispalveluita koskevia velvoitteita. Immonen kertoi, että perustelutekstiin on sisällytetty viittaus yksilölliseen arviointiin. Roth toivoi, että ihmiskauppadirektiivin 11 artikla otettaisiin huomioon suorasanaisesti muun muassa lain soveltajien avuksi. Lisäksi toivottiin, että käytettäisiin hieman erilaisia termejä kuin turvapaikanhakijoiden yhteydessä.

Viimeisenä kommenttinaan Roth katsoi, että käsite epäilty uhri viittaa rikosprosessiin ja tekijäkielenkäyttöön, mihin Immonen totesi, että sanamuotoa on muutettu lievemmäksi.

Puheenjohtaja toivoi ministeriöiden edustajien briiffaavan erityisavustajiaan, vaikka aikataulu erityisavustajakäsittelyn osalta ei tosin ole vielä selvillä.

Muut asiat

Puheenjohtaja kiitti työryhmän jäseniä yhteistyöstä valmistelun aikana.

Stenman esitti toiveen pykälien saamisesta vielä kommenteille, mikä todettiin aikataulun kannalta hankalaksi.

Jakelu	Ohjausryhmän jäsenet ja varajäsenet
Tiedoksi	Valtiosihteeri Anttoora Kansliapäällikkö Nerg Erityisavustajat Falk, Mattila ja Kalmi MMO esittelijät