Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto	Dnro 13/2010
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO	16.3.2010	1 (4)

oikeusministeriö@om.fi 

Lausuntopyyntönne OM 12/41/2009, OM034:00/2009, 19.2.2010

EDUNVALVONTA-ASIOIDEN SELVITYSTYÖRYHMÄN EHDOTUS HOLHOUSTOIMESTA ANNETUN LAIN JA HOLHOUSTOIMEN EDUNVALVONTAPALVELUIDEN JÄRJESTÄMISESTÄ ANNETUN LAIN MUUTTAMISESTA (Oikeusministeriön mietintöjä ja lausuntoja 4/2010)

Edunvalvojien valvonnan ajanmukaistaminen

Edunvalvonnan lisääntymisen vuoksi, on syytä kehittää niitä työkaluja, joita valvovalla viranomaisella maistraatilla on edunvalvojien toimien asianmukaisuutta valvoessaan käytössään.

Edunvalvojien valvonta on välttämätöntä edunvalvojan päämiehen oikeusturvan kannalta. Valvonnan on oltava myös mitoitettu sellaiseksi, että käytettävät resurssit takaavat päämiesten oikeusturvan, mutta valvonta on myös toteutettavissa käytettävissä olevilla resursseilla.

Yhtenä resursseja vapauttavana tekijänä esitetään, että alaikäisen edunvalvonnan rekisteröimisen edellytyksenä olevaa omaisuuden vähimmäisarvoa nostetaan. Nostaminen on varmasti perusteltua mietinnössä esitetyillä perusteilla. Tiivistettynä valvottavan intressin vähäisyyden perusteella ja siksi, että näissä tapauksissa edunvalvoja (huoltaja) on läheinen päämiehelleen.

Työryhmä esittää myös lievennyksiä määräajoin viranomaisen taholta tapahtuvaa edunvalvonnan jatkumisen edellytysten selvittämiseksi. Tämä on myös perusteltua.

Mietinnössä tuodaan käsitteenä hyvä tilintarkastustapa ja toisaalta viranomaisen oikeus poiketa tästä ja tarkastaa tilit suurpiirteisemmin, jos on aihetta olettaa, ettei päämiehen etu tästä vaarannu. Tältä osin pitäisi miettiä tarkemmin niitä työkaluja, joita olisi käytettävissä. 

Työryhmä ehdottaa erityisen holhousviranomaisen valvoman sulkutilin käyttöä. Tämä saattaa johtaa päämiehen edun vastaisiin talletusmuotoihin. Korkotason vaihtelut ovat suuria ja pitkäaikaisten sulkutilien käyttö saattaa muodostua päämiehelle epäedulliseksi. Pankkien antamat talletusvaihtoehdot ovat nykyisin monta kertaa vuodessa vaihtuvia.

Tilintarkastusta helpottamaan voisi luoda myös edunvalvojia sitovan päämiehen varojen käytön vahvistamisen ennakolta: Maistraatti ja edunvalvoja tekevät sopimuksen varojen käytöstä etukäteen, jolloin tilintarkastuksessa voidaan helposti todeta varojen käytön asianmukaisuus. Tulojen käyttö ja varojen tallessa oleminen olisi todettavissa mahdollisimman helposti. Tilintarkastusta työllistää nykyisin edunvalvojien vapaus rakentaa päämiehensä varainhoito. 

Holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmä on aikanaan pohtinut sitä, olisiko edunvalvojalle annettava oikeus luovuttaa pesän omaisuus pesänselvittäjän hallintoon, mutta katsonut, ettei tähän ole tarvetta. Ajatukseen ei sittemmin ole enää puututtu. Tämä muutos tulisi kuitenkin tehdä. Edunvalvojalla tulisi olla oikeus erityisestä syystä, ei siis kaikissa tilanteissa, hakea pesänselvittäjän määräämistä.

Edunvalvojilla on usein hoidossaan kuolinpesiä, joissa ei ole lainkaan osakkaita tai osakkaina on tahoja, joista mikään ei ole sellainen, jolle voidaan uskoa huolenpito pesän omaisuudesta. Edunvalvojan toimivalta lakkaa päämiehen kuolemaan. Osakkaat saattavat olla hyvin riitaisia eivätkä luota toisiinsa eivätkä edunvalvojaan. Edunvalvoja joutuu tehtävänsä päätyttyä joskus kohtuuttoman kauan ja käytännössä ilman valtuuksia huolehtimaan edesmenneen päämiehensä omaisuudesta.

Lisäksi mietinnön yksityiskohtaisiin perusteluihin esitetään seuraavat lausumat:

Yksityiskohtaiset perustelut

2 luku: Edunvalvojat

Tältä osin ei huomautettavaa

5 luku: Edunvalvojan asema ja tehtävät

Erityiskorvauksen oikeus on tärkeä, koska päämiehen edun valvominen on usein perintö- ja oikeudenkäyntitilanteissa välttämätöntä ja kuitenkin kokonaisuudessaan edullisempaa edunvalvojan kuin ulkopuolisen palveluntarjoajan toimesta.

Palkkiosta määrääminen tulee muuttaa riippumattoman viranomaisen tehtäväksi. 

6 luku: Edunvalvojan toiminnan valvonta

53 § uusi 2 momentti

Tilintekovelvollisuuden keventäminen tapauksissa, joissa päämiehen omaisuuden säilyminen on turvattu muutoinkin, on perusteltua. 

Estotilin lisäksi voisi ajatella myös rajoitettua tilivelvollisuutta, jolloin edunvalvojan tulisi tilivuodelta esittää vain varojen säilyminen esimerkiksi pankin todistuksella maistraatin määräämältä osalta. Edunvalvoja voisi tällöin vapaammin etsiä suurinta tuottoa tallevaroille eikä siitä aiheutuisi maistraatille lisätyötä tilivuoden aikana. 

55 § 3 momentti

Yleispiirteisen tilintekovelvollisuuden laajentamista voisi harkita muutoinkin, kuin läheisten toimiessa edunvalvojina. Suurin riski varojen väärinkäyttöön lienee kuitenkin läheisen taholta kuin ulkopuolisen edunvalvojan taholta. Omien ja päämiehen varojen sekaantuminen tapahtuu erityisesti läheisten kesken. 

Yleispiirteinen tilintekovelvollisuus edellyttäisi aina sitä, että päämiehen talous on niin selkeätä, että yleispiirteisestä tilistä saadaan riittävä varmuus päämiehen talouden hoidosta.

Tällaisia tapauksia olisi esimerkiksi pysyvässä laitoshoidossa olevien vanhusten edunvalvonta, jolloin tulot ovat säännöllisiä eläketuloja ja menot hoitomaksuja. Omaisuus säilyy yleensä muuttumattomana koko tilivuoden. Vaikkakin tällaisten tilien tarkastaminen ei ole suuritöistä, vähentäisi se suuresti tarkastuksen työmäärää, kun edunvalvojan tilistä olisi helposti tarkastettavissa sen asianmukaisuus tarkastamatta kuitenkaan jokaista tilitapahtumaa.

56 §

Hyvä tarkastustapa. Käsite on varsin avoin ja edellyttäisi kirjallista ohjeistusta niistä yksityiskohdista, jotka vähintäänkin on aina tarkastettava.

59 §

Edunvalvonta päättyy pääsääntöisesti joko päämiehen täysi-ikäiseksi tuloon tai päämiehen kuolemaan. 

Luonnollista olisi, että edunvalvojan tulisi ryhtyä huolehtimaan perunkirjoituksesta, jollei siihen perillistaho ryhdy. Välttämätöntä on, että edunvalvoja vähintäänkin selvittää riittävästi perilliset. 

Edunvalvojalla on pääsääntöisesti parhaat tiedot kuolinpesän varallisuudesta. Säännöksessä voitaisiin velvoittaa edunvalvoja ilmoittamaan pesän varat perunkirjoituksessa. 

Nykyisin edunvalvojat joutuvat käytännössä laajentamaan tointaan ja ryhtymään perunkirjoitukseen. Tosiasiassa vasta perunkirjoituksessa selviää perillistaho ja testamentinsaajat.  Omaisuuden pysyminen edunvalvojan hallinnassa siihen saakka, kunnes perunkirjoitus on toimitettu, tulisi säätää tässä kohdin.  Edunvalvojan päätöstili ja perukirja muodostavat jäämistön keskeisen perustan. 

Päämiehen kuoleman jälkeen talouden hoitaminen on edelleen jossain määrin välttämätöntä myös edunvalvojan toimesta.

9 luku
Tältä osin voisi vielä lisätä, että holhousviranomaisen lupapäätökseen ei saa hakea muutosta silloin, kun lupa oikeustoimeen on myönnetty hakemuksen mukaisesti. Tältä osin käytäntö vaihtelee eri maistraattien välillä.
Muutoksenhaun salliminen pitkittää oikeustoimien tekemistä. Periaatteessa vasta lainvoimaisen luvan perusteella saisi ryhtyä esimerkiksi asunto-osakkeiden myyntiin. Käytännössä kauppakirja kuitenkin joudutaan tekemään heti luvan jälkeen eikä lainvoimaisuutta odoteta.

Muutoksenhaku aiheuttaa lisätyötä viranomaisissa. Päätökset tulee lähettää saantitodistuksella ja hallinto-oikeuksien tulee tarkistella lainvoimaisuuksia. Tästä säästyisi henkilöresursseja hyödyllisempään työhön.

Helsingissä 16. maaliskuuta 2010

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

Riitta Leppiniemi
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja

LAATI	Tapani Norros, asianajaja, Asianajotoimisto Norros Oy
Hilkka Salmenkylä, asianajaja, Asianajotoimisto Juhani Salmenkylä Ky

Suomen Asianajajaliiton lausunnot valmistellaan oikeudellisissa asiantuntijaryhmissä, joiden toiminnassa on mukana noin 120 asianajajaa. Tämä lausunto on valmisteltu perhe- ja perintöoikeuden asiantuntijaryhmässä.