15.3.2010
Suomen nuoret lesket ry:n lausunto Edunvalvonta-asioiden selvitystyöryhmälle

Työryhmä on mietinnössään pohtinut sitä, voisiko maistraatin valvonta olla yleispiirteisempää ja kevyempää niissä tapauksissa, joissa on vain vähäinen riski siitä, että edunvalvoja toimenpiteillään vaarantaisi päämiehen etua. Tämä vähentäisi maistraattien työmäärää ja auttaisi suuntaamaan valvontaa sinne, missä sitä tarvitaan.
Tähän voimme todeta, että mielestämme alaikäisten lasten leskivanhemmat kuuluvat pääsääntöisesti juuri tähän ryhmään, joiden kohdalla on vähäinen riski lasten edun vaarantumisesta. Leskiperheiden lapset ovat päätyneet holhousrekisteriin usein sitä kautta, että he ovat perineet vanhempansa kuoleman jälkeen osan yhteisenä kotina käytettävästä asunnosta ja saaneet henkivakuutuskorvaukset. Käytettävissä oleva omaisuus on harvoin suuri ja leskivanhemman intressinä on luontaisesti toimia lapsensa edun mukaisesti. Ala-ikäisen lapsen ja leskivanhemman edut ovat harvoin ristiriidassa keskenään.
Suomen nuoret lesket ry kannattaa tilivelvollisuuteen joutumisen edellytyksenä olevan varallisuusrajan nostamista. Mielestämme varallisuusasiaa tulisi kuitenkin tarkastella myös siltä kannalta, mistä lapsen varallisuus koostuu. Hyödyllisempää kuin pelkkä varallisuusrajan nostaminen olisi kaikkien osapuolten kannalta se, että määriteltäisiin varallisuusraja sille omaisuudelle, joka todellisuudessa on edunvalvojan käytettävissä. Omaisuudesta tulisi ensin vähentää perheen kotina käytettävästä asunnosta tuleva varallisuus, jonka myyminen vaatii joka tapauksessa maistraatin luvan. Erikoiseksi tilanteen tekee se, että omaisuusrajaa laskettaessa ei huomioida asuntoon kohdistuvia velkoja. 
Tällä hetkellä hyvinkin pienet rahavarat yhdessä asunnon omistuksen kanssa johtavat rekisterimerkintään. Tästä aiheutuu tilanne, jossa osaa vanhemmista valvotaan, vaikka vapaasti käytettävissä olevia rahavaroja on vähän tai ei välttämättä lainkaan.  Toisaalla osa vanhemmista voi käyttää ilman valvontaa lapsensa rahavaroja, vaikka niitä olisi esim. 14 999 euroa.  Näin ollen tasapuolisempaa olisi, että varallisuusrajaan ei laskettaisi perheen kotina käytettävän asunnon omistamisesta johtuvaa varallisuutta lainkaan. Tämä menettely keventäisi varmasti myös maistraattien työmäärää ja edellä mainitun kaltaisten vuositilien tarkastamisesta vapautuva työmäärä voitaisiin käyttää lupa-asioiden nopeampaan käsittelyyn. 
Lupien hakeminen ja lupa-asioiden käsittelyyn kuluva aika vaikuttavat merkittävästi leskiperheen elämään.( HolhTL 34 §) Jos lapsen varallisuuteen tai omaisuuteen kosketaan, lupia tarvitaan esimerkiksi asunnon myyntiin ja ostoon sekä asunnon käyttöön lainan panttina. Samoin lupaa tarvitaan auton ostoon tai myyntiin sekä pankin vaihtoon, jos lasten omaisuutta on lainan vakuutena. Lupien käsittelyaika vaihtelee maistraattien välillä ja maistraattien sisälläkin. Jos leskivanhempi on itse osapuolena edellä mainituissa toimissa, hänen on haettava ensin itselleen vielä edunvalvojan sijainen. Sijaisen hakeminen vie sekin aikaa ja lupien hakuprosessi kokonaisuudessaan monimutkaistaa tavalliseen arkielämään kuuluvia asioita.  Esimerkiksi asuntokaupat voivat peruuntua kokonaan, jos lupien käsittely maistraatissa ei tapahdu ripeästi. 
Suomen nuoret lesket ry haluaa edelleen kiinnittää huomiota myös siihen, että holhoustoimilain edellyttämät luvat ovat maksullisia ja niihin kuluu lapsen omaisuutta. Esimerkiksi asunnon vaihtoon tarvittaviin lupiin kuluu rahaa useita satoja euroja. Näkemyksemme on, että ainakin alaikäisten lasten kohdalla lupien maksullisuudesta tulisi luopua. Samoin lupahakemusten käsittelylle tulisi määrittää enimmäiskäsittelyaika.
 Vuositiliasiassa on muistettava se, että sen tekemisestä aiheutuu työmäärää myös leskivanhemmalle, joka muutoinkin elää kuormittavassa elämäntilanteessa. Kevennykset vuositilin tekemiseen ja tarkastamiseen olisivat näin sekä maistraatin että leskiperheiden yhteinen etu. Kannatettavaa olisi mielestämme myös se, että maistraatti olisi aloitteellinen tilikauden pidennystä koskevassa asiassa. Jos lapsen omaisuudessa ei tapahdu suurempia muutoksia tai käytettävissä olevat rahavarat ovat vähäiset, vuositilin vuosittainen tekeminen tuntuu turhalta.
Tilanteessa, jossa henkivakuutuskorvaukset sidotaan pitempiaikaisesti odottamaan lapsen täysi-ikäisyyttä ja muu omaisuus on kiinteää asunnon omistusoikeutta, tulisi olla mahdollista poistaa holhousrekisterimerkintä kokonaan. Samoin tulisi voida toimia niissä tapauksissa, joissa lapsen varallisuutta on käytetty hyväksyttävällä tavalla hänen hyväkseen ja omaisuuden arvo on alentunut tätä kautta alle rekisterimerkintään johtavan varallisuusrajan.
Huomiota haluamme kiinnittää myös edelleen siihen, että maistraattien käytännöt ja toimintatavat eivät ole yhdenmukaiset koko maassa. Erilaisia näkemyksiä ja ohjeistuksia esiintyy erityisesti lapsen varallisuuden käytöstä hänen omiin tarpeisiinsa sekä lapsen eläketulojen käytöstä. Jotkut maistraatit ovat vaatineet tiettyä säästöosuutta lapsen eläkkeistä, antamatta selitystä mihin lain kohtaan vaatimus perustuu.  Emme ole löytäneet lainsäädännöstä kohtaa, jonka pohjalta säästöosuutta voisi vaatia esim. eläkkeen määrän perusteella. Osa maistraateista onkin ohjeistanut selkeästi, että lapsen eläketulot ovat tarkoitetut käytettäväksi lapsen elinkustannuksiin kokonaisuudessaan. Tämä tilanne asettaa leskivanhemmat eriarvoiseen asemaan riippuen siitä, millä paikkakunnalla asuu. Toivomme lakiesitykseen mainintaa siitä, että eläketulojen käytön valvonta ei kuulu maistraattien toimivaltaan. 
Huomiota haluamme kiinnittää myös siihen epäoikeudenmukaiseen seikkaan, että tällä hetkellä holhousrekisteriin päätyvät vain ne lapset, jotka perivät omaisuutta. Samanaikaisesti on olemassa joukko lapsia, joilla on varallisuutta pankkitileillä tai muuta omaisuutta yli varallisuusrajan, mutta tietoa heistä ei tule maistraatteihin.  Näin on esimerkiksi niissä tapauksissa, joissa vanhempi siirtää varallisuutta vähitellen lapsensa nimiin ja pankilla ei ole velvollisuutta ilmoittaa alaikäisen omaisuudesta maistraattiin.

Anne Backman                                                                Minna Haapala
Toiminnanjohtaja                                                           Puheenjohtaja
044 300 6477

Suomen nuoret lesket ry
Yliopistonkatu 26 A
40100 Jyväskylä
info@jyvasseudunnuoretlesket.com