1(2)

Dnro
3254/044/2004

Päivåmäärä

14.9.2004

Asia

-	MAA- JA METSÄTALOUSMINISTERIÖ Oikeusministeriö
011;~?}c	r ~..F 11Ö
6. 16.	9. 2004
a®d(
sG
Viite oikeusministeriön lausuntopyyntö 9.7.2004 OM 6/41/2001

JULKISUUSPERIAATE JA VIRANOMAISTEN ASIAKIRJOJEN JÄLJEN-TEIDEN MAKSULLISUUS
Maa- ja metsätalousministeriö esittää lausuntonaan oikeusministeriön työ-ryhmän mietinnöstä 2004:10 (Julkisuusperiaate ja viranomaisten asiakirjojen jäljenteiden maksullisuus) seuraavaa:

Mietintö sisältää perusteellisen ja selkeän kuvauksen niistä seikoista, joita on noudatettava perittäessä julkisuuslain mukaisista suoritteista maksuja. Julkisuuslain muutosesitystä voidaan pitää periaatteiltaan kannatettavana ja nykyistä tulkintakäytäntöä selkeyttävänä.

Mietinnön sivulla 18 on mm. todettu, että mainituissa maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalan maksullisista suoritteista annetuissa asetuksissa maksut kopioista ja jäljennöksistä peritään liiketaloudellisin perustein. Tämä on nykyisin vallitseva tilanne koko hallinnonalalla. Todettakoon kuitenkin, että maa- ja metsätalousministeriö on 1.4.2004 vahvistanut maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalalla noudatettavat maksupolitiikan periaatteet. Periaatteissa on todettu, että julkisista asiakirjoista annettavat jäljenteet hinnoitellaan omakustannusarvon mukaan. Näin maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalalla ryhdytään noudattamaan mietinnöstäkin ilmenevää näkemystä.

Mietinnön tiivistelmässä, sekä suomen- että ruotsinkielisessä osiossa, todetaan, että maksu voitaisiin jättää kokonaan perimättä, jos kysymys on asiakirjasta, joka on sivumäärältään vähäinen taikka jos pyydetyn asiakirjan antaminen kuuluu viranomaisen neuvonta-, kuulemis- tai tiedotusvelvoitteen piiriin. Säädösehdotuksen 34 §:n 4 momentissa ei ole mainintaa sivumäärältään vähäisten asiakirjojen maksuttomuudesta. Maa- ja metsätalousministeriö esittää harkittavaksi, tulisiko momenttiin lisätä edellä tarkoitettu maininta. Maksun perimisestä saattaisi joskus aiheutua tarpeeton-ta byrokratiaa tai se olisi epätaloudellista, esimerkiksi jos viranomaisella ei ole käteiskassapalvelua tai jos maksun määräämisestä ja perimisestä aiheutuvat kustannukset muodostuisivat perittävää maksua suuremmiksi. Tältä osin viitataan myös valtion maksuperusteasetuksen 4 §:än.

2
Maa- ja metsätalousministeriö pitää kannatettavana ehdotuksen 3 momentissa omaksuttua linjaa, jonka mukaan tavanomaisesta poikkeavasta tietojen luovutuksesta voitaisiin periä korkeampi hinta. Samankaltaisen ratkaisukäytännön saavuttamiseksi hallinnonalojen kesken saattaisi kuitenkin olla tarkoituksenmukaista, että lakiehdotuksen yksityiskohtaisia perusteluja tarkemmin annettaisiin suositukset tai esimerkkejä siitä, minkälaiset tapaukset voitaisiin katsoa tavanomaisesta poikkeaviksi.

Todettakoon lopuksi, että maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalalla on annettu erityislakina laki kiintiöjärjestelmästä ja siitä tuotettavasta tietopalvelusta (453/2002) Lain 6 § ja 7 §:ssä on säännökset tietojen luovuttamisesta tietopalveluna sekä maksuista.

Kansliapäällikkö	armo Vaittinen