EDUSKUNNAN OIKEUSASIAMIES

Helsinki
27.9.2004

Dnro 1917/5/04

Oikeusministeriö PL 25

00023 Valtioneuvosto

28 q0

oL o rL
Viite: Lausuntopyyntö 9.7.2004
LAUSUNTO Oikeusministeriö on pyytänyt eduskunnan oikeusasiamiehen lausun-toa työryhmän muistiosta "Julkisuusperiaate ja viranomaisten asiakirjojen jäljenteiden maksullisuus". Esitän pyydettynä lausuntonani seuraavaa.

Pidän tärkeänä, että viranomaisten asiakirjojen maksullisuudesta annettuja säännöksiä täsmennetään, koska kysymys on tärkeästä perusoikeuksien toteuttamiseen liittyvästä seikasta. Sananvapauden ja julkisuuden mandollisimman täysimääräisessä toteuttamisessa julki-sista asiakirjoista perittävillä maksuilla on suuri merkitys. Jos maksut nousevat kohtuuttoman suuriksi, se on omiaan kaventamaan sanan-vapautta ja myös kansalaisten ja tiedotusvälineiden mandollisuutta saada käyttöönsä julkista tietoa.

Laillisuusvalvonnassa sääntelyyn puutteellisuus ja epäselvyys on tullut esille useissa yhteyksissä ja tarve säännösten uusimiseen onkin ilmeinen. Viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (jäljempänä julkisuuslaki) esitöiden mukaan lain tavoitteena on tehostaa julkisuusperiaatteen toteutumista. Perustuslain 12 §:n 2 momentin mukainen tiedonsaantioikeus ja 22 §:ssä säädetty perusoikeuksien turvaamis- ja edistämisvelvoite merkitsevät julkisen vallan velvollisuutta huolehtia siitä, että tietojen tarvitsijat myös käytännössä voivat saada tietoa viranomaisten hallussa olevista asiakirjoista.

Pidän työryhmän esittämää ratkaisua keskittää yleiset tiedonsaantioikeutta ja tiedon saantia koskevia maksuja sisältävät säännökset julkisuuslakiin onnistuneena. Kansalaisten kannalta on tärkeätä, että maksut määräytyvät selkein ja yhtenäisin perustein.

Asiakirjajäljennöksistä perittävät maksut ja niiden määräytymisperusteet vaikuttavat siihen, miten julkisuusperiaatetta käytännössä toteutetaan eri viranomaisissa. Pidän tästä syystä tärkeänä, että ehdotuksen 34 §:ään sisällytetään yleissäännös, joka velvoittaa viranomaisia toteuttamaan tiedonsaantioikeutta julkisuusmyönteisesti ja jonka mu-
Osoite: 00102 Eduskunta	Puhelin 09-4321	Sähköposti: eoa-kirjaamo@eduskunta.fi
Telefax 09-432 2268	Internet: http://www.oikeusasiamies.fi

kaan asiakirjoista perittävät maksut eivät saisi muodostua esteeksi julkisuusperiaatteen toteutumiselle.

Pidän myös perusteltuna, että maksut voidaan porrastaa tietopyynnön toteuttamisen vaatiman työmäärän mukaan kuten ehdotuksen 34 §:n 3 momentissa on tehty. On myös tarpeellista jättää harkinnanvaraa siihen, peritäänkö julkisuuslain nojalla annettavista tiedoista maksua lainkaan. Olen havainnut, että esimerkiksi eräät erityisvaltuutetut ovat katsoneet tietojen antamisen omasta toiminnastaan kuuluvan tiedotusvelvollisuuden piiriin ja olevan maksutonta. Oikeusasiamiehen kansliassa on vakiintunut käytäntö antaa tutkijoille asiakirjakopioita maksutta tietty kappalemäärä. Sähköisesti toimitettu tieto, joka on helposti löydettävissä viranomaisesta, ei vie sanottavasti aikaa. Näin ollen on perusteltavissa, ettei tällaisessa tapauksessa peritä kustannuksia, koska laskun kirjoittaminen ja toimittaminen asiakkaalle on selkeästi lisätyö samoin kuin mandolliset perintätoimet. Jos viran-omainen ei ole järjestänyt tietohallintoaan julkisuuslain edellyttämällä tavalla ja viranomaisen omasta laiminlyönnistä johtuen tiedon etsiminen vaatii tavanomaista enemmän työtä, saattaa asiakas joutua mak-samaan asiakirjakopiosta aiheettomia kustannuksia. Tältä osin säännösehdotus ja tietopyynnön toteuttamisen porrastus kaivannee täsmennystä.

Maksujen määrittämistä koskeva säännösehdotus 34 §:n 4 momentissa, jonka mukaan maksun perusteeksi laskettaviin kustannuksiin ei lueta asiakirjan esille hakemisesta ja salassa pidettävien osien poistamisesta aiheutuvia kustannuksia, on tarpeellinen täsmennys. Kysymys on nähdäkseni julkisuuslain viranomaiselle asettamien velvollisuuksien täyttämisestä, johon liittyy myös perustuslain velvoitteiden toimeenpaneminen. Täsmennys koskisi vain valtion viranomaisia. Täsmennys on sinänsä paikallaan, mutta perusteita sille, miksi kunnat on jätetty säännöksen soveltamisalan ulkopuolelle, ei ole esitetty. Koska tämä velvollisuus on johdettavissa jo julkisuuslain säännöksistä, periaate tulisi nähdäkseni ulottaa yhtäläisesti kaikkiin viranomaisiin, siis myös kuntiin.

Työryhmä on pohtinut asianosaisen tietojensaantioikeutta mietinnössään. Varsinaisesta säännösehdotuksessa asia jää 34 §:n 4 momentin viimeisessä virkkeessä tältä osin epäselväksi. Lain nojalla tapahtuvassa asianosaisen kuulemisessa ei ole kysymys tiedon antamisesta asiakirjasta vaan muusta viranomaisen lakiin perustuvasta menettelystä.

Pidän myös tärkeänä, että tietoa lainsäädäntöehdotuksista ja muista merkittävistä hankkeista annetaan tiedotusvälineille ja kansalaisjärjestöille maksutta. Laajempikin piiri voisi tulla kysymykseen esimerkiksi siten, että tällainen tieto olisi asianomaisen ministeriön tai viran-omaisen internetsivuilla yleisesti saatavilla. Ehdotuksen 6 momentis-sa viranomaisten, kuntia lukuunottamatta, edellytetään määrittelevän

Kansliapäällikkö

Pirkko Mäkinen

ennakolta julkisesta asiakirjasta perittävät maksut ja julkaisevan ne yleisessä tietoverkossa. Pidän puutteena, että kunnat on jätetty tä-män velvoitteen ulkopuolelle perustelematta syytä tarkemmin.
Oikeusasiamies	Riitta-Leena Paunio