Suomen tuomariliitto - Finlands domarenförbund ry

OIKEUSMINISTERIÖLLE

Oikeusministeriön lausuntopyyntö 22.3.2010 OM 1/41/2009

Lausunto pysäköinninvalvontaa koskevan lainsäädännön uudistamista koskevasta työryhmän mietinnöstä 16/2010

Pyydettynä lausuntona Suomen tuomariliitto - Finlands domarenförbund ry esittää seuraavaa:

Pysäköintivirhemaksun määrääminen 

Mietinnössä ehdotetaan uudistettavaksi pysäköinnin valvontaa koskeva lainsäädäntö.

Ehdotuksen mukaan pysäköinnin valvonnasta huolehtisivat edelleen poliisi ja kunnallinen pysäköinninvalvonta. Laissa säädettäisiin, että kunnallisen pysäköinninvalvojan ja pysäköinnintarkastajan olisi oltava virkasuhteessa julkisyhteisöön. Kysymys ei ole uudesta vaatimuksesta vaan tehtävien hoitamisen on tähänkin asti katsottu edellyttävän virkasuhdetta. Tuomariliitto pitää kuitenkin vaatimuksen kirjaamista myös pysäköinnin valvontaa koskevaan lakiin hyvänä.

Pysäköintivirhemaksu voitaisiin edelleen määrätä pysäyttämistä, pysäköintiä tai pysäköintikiekon käyttöä koskevan säännöksen tai määräyksen vastaisesta menettelystä. Lisäksi pysäköintivirhemaksu voitaisiin määrätä joutokäyntiä koskevan säännöksen vastaisesta menettelystä. Uutena esitetään, että kunnallinen pysäköinninvalvontaa suorittava viranhaltija voisi antaa pysäköintivirhemaksun myös silloin, kun pysäköintivirheestä on aiheutunut tai voinut aiheutua vaaraa tai haittaa. Nykyisen lain mukaan tällaisissa tapauksissa virheestä tulee ilmoittaa poliisille. Tuomariliitto katsoo aiheelliseksi siirtää toimivalta myös näissä tapauksissa kunnalliselle pysäköinninvalvonnalle. Pysäköintivirhemaksu voitaisiin antaa myös pelastuslain 33 §:n 2 momentin vastaisesta pysäköinnistä pelastustielle.  

Pysäköintivirhemaksun vähimmäismäärää esitetään korotettavaksi 10 eurosta 20 euroon. Tämä olisi linjassa lievimmistä ajoneuvoon liittyvistä rikkomuksista seuraamuksena olevan 20 euron suuruisen rikesakon kanssa. Pysäköintivirhemaksua voitaisiin edelleen korottaa ministeriön asetuksella. Ehdotuksen mukaan maksu voitaisiin korottaa 60 euroon tai enimmillään 80 euroon. Joutokäyntirikkomuksesta määrättävä pysäköintivirhemaksu vastaisi suuruudeltaan alueella tehdystä pysäköintivirheestä määrättävää maksua ollen kuitenkin enintään 35 euroa. Vähäpätöisestä pysäköintivirheestä voitaisiin antaa suullinen tai kirjallinen huomautus. Toimenpiteistä voitaisiin luopua kokonaan anteeksiannettavuuden tai kohtuuttomuuden perusteella. Tuomariliitto pitää pysäköintivirhemaksun korottamista perusteltuna. 

Nykyisestä poiketen samasta pysäköintivirheestä voitaisiin määrätä tietyin edellytyksin useampi pysäköintivirhemaksu. Ehdotuksen mukaan jatkuvasta pysäköintivirheestä voitaisiin määrätä enintään kolme pysäköintivirhemaksua. Jatkuvasta pysäköintivirheestä voitaisiin määrätä uusi pysäköintivirhemaksu kun edellisen määräämisestä on kulunut vuorokausi eli 24 tuntia. Rengaslukon kiinnittämisen jälkeen uutta pysäköintivirhemaksu ei kuitenkaan saisi määrätä.

Samalla teolla tehdyistä useista pysäköintivirheistä määrättäisiin yksi pysäköintivirhemaksu. Tällöinkin voitaisiin määrätä uusi maksu jos jokin virheistä jatkuu kun on kulunut 24 tuntia edellisen maksun määräämisestä. Jos samalla teolla on tehty pysäköintivirhe ja joutokäyntirikkomus, molemmista määrättäisiin pysäköintivirhemaksu. Virhemaksua ei saataisi määrätä, jos pysäköintivirhemaksu tai joutokäyntirikkomus käsitellään rikosasioista säädetyssä järjestyksessä. Jos virheestä tai rikkomuksesta määrätään rikesakko, ei virhemaksu tule kysymykseen. 

Tuomariliitto pitää perusteltuna, että samasta virheestä voi määrätä useamman pysäköintivirhemaksun virheen jatkuessa vuorokaudesta toiseen. Tällä tavoin voidaan puuttua piittaamattomuuteen pysäköintiä koskevista säännöistä ja pysäköintivirheestä jo kerran saadusta pysäköintivirhemaksusta. 

Nykyisen lain tavoin pysäköintivirheen tekijä olisi ensisijaisesti vastuussa pysäköintivirhemaksusta. Pysäköintivirheen johdosta määrätystä maksusta vastaisi myös ajoneuvon omistaja tai haltija. Joutokäyntirikkomuksen osalta vastuu rajoittuisi tekijään. Tuomariliitto pitää vastuun kohdentumista oikeudenmukaisena.

Pysäköintivirhemaksu voitaisiin määrätä vain, jos virheen tai rikkomuksen tekijä on ollut tekohetkellä 15 vuotta täyttänyt. Tuomariliitto kannattaa ikärajan asettamista. Koska pysäköintivirhemaksu määrätään useimmiten ajoneuvon väärinpysäköinnistä, ei ikärajalla käytännössä olisi suurta merkitystä. Ikärajan säätämistä puoltaa kuitenkin se, että rikosoikeudellinen vastuuikäraja on 15 vuotta ja ikärajan myötä pysäköintivirhemaksua koskeva sääntely olisi yhdenmukainen joukkoliikenteen tarkastusmaksun määräämisen kanssa. 

Rengaslukon käyttö

Uutena puuttumiskeinona pysäköintivirheisiin ehdotetaan otettavaksi käyttöön rengaslukko. Rengaslukko olisi ajoneuvoon kiinnitettävä helposti havaittava laite, joka estäisi ajoneuvon liikuttamisen. Rengaslukon ominaisuuksista säädettäisiin tarkemmin asetuksella.  

Rengaslukon käyttö olisi mahdollista silloin kun ajoneuvo voitaisiin ajoneuvon siirtämisestä annetun lain mukaan siirtää eli aikaisintaan kahden vuorokauden kuluttua pysäköintivirheen alkamisesta. Esityksen mukaan ajoneuvo voitaisiin siirtää tai siihen kiinnittää rengaslukko kahden vuorokauden aikarajasta riippumatta, jos ajoneuvon omistajalla tai haltijalla on maksamatta viisi samalla ajoneuvolla tehdystä pysäköintivirheestä määrättyä pysäköintivirhemaksua. Rengaslukko irrotettaisiin sen jälkeen, kun lukon käyttämisestä aiheutuneet kustannukset olisi maksettu. Ajoneuvon siirtäminen ja rengaslukon kiinnittäminen olisivat siis lähtökohtaisesti vaihtoehtoisia seuraamuksia. Rengaslukkoa olisi perusteltua käyttää silloin, kun ajoneuvon paikalleen jättämisestä ei aiheudu mainittavaa haittaa. Rengaslukon käyttämisen yhteydessä olisi kiellettävä ajoneuvon liikuttaminen.

Tuomariliitto kannattaa rengaslukon käyttöön ottamista ja pitää sitä tehokkaana keinona puuttua pysäköintivirheisiin. Rengaslukon käyttö on perusteltua rajoittaa vain sellaisiin tapauksiin, joissa ajoneuvo voitaisiin lain mukaan siirtää tai kun useampi pysäköintivirhemaksu on suorittamatta. Rengaslukon käytöstä aiheutuneet kustannukset olisivat todennäköisesti vähäisemmät kuin ajoneuvon siirtämisestä aiheutuvat kustannukset. 

Pysäköintivirhemaksun tiedoksianto

Virhemaksua tai pysäköintivirhettä koskeva päätös annettaisiin tiedoksi kuljettajalle kirjallisesti. Päätös voitaisiin kiinnittää ajoneuvoon näkyvälle paikalle. Jos pysäköintivirhemaksua koskevaa päätöstä ei ole voitu antaa tiedoksi edellä mainitulla tavalla tai maksua ei ole suoritettu lain määräämässä ajassa, päätös voitaisiin antaa tiedoksi maksusta vastuussa olevalle omistajalle tai haltijalle lähetettävällä kirjeellä. Päätös katsottaisiin saadun tiedoksi seitsemän päivän kuluttua kirjeen lähettämisestä. Esityksen mukaan pysäköintivirhemaksu olisi annettava tiedoksi viimeistään kuuden kuukauden kuluessa pysäköintivirheen tai joutokäyntirikkomuksen tekopäivästä. Rengaslukkoa koskeva päätös olisi lähetettävä omistajalle tai haltijalle tiedoksi kirjeellä seitsemän päivän kuluessa päätöksen tekemisestä. 

Tuomariliitto toteaa, että esitetty kuuden kuukauden määräaika vastaa nykyistä määräaikaa ja kokemus on osoittanut, että määräaika on syytä pitää tämän pituisena. Rengaslukkoa koskeva päätös on syytä antaa tiedoksi mahdollisimman joutuisasti. 

Muutoksenhaku

Huomautuksen tai toimenpiteistä luopumisen johdosta ei saisi hakea muutosta. 

Nykyisin voimassa oleva vastalausemenettely korvattaisiin oikaisuvaatimusmenettelyllä. Ehdotuksen mukaan oikaisuvaatimus pysäköintivirhemaksua tai rengaslukkoa koskevasta päätöksestä olisi tehtävä 30 päivän kuluessa siitä, kun päätös on kiinnitetty ajoneuvoon tai annettu muutoin tiedoksi. Määräajan jälkeen tehty oikaisuvaatimus tutkittaisiin, jos myöhästymiseen on ollut erityinen syy ja oikaisuvaatimus on tehty niin pian kuin se on ollut mahdollista. Oikaisuvaatimus tulisi toimittaa pysäköinninvalvojalle. Oikaisuvaatimus ei estäisi päätöksen täytäntöönpanoa. Pysäköinninvalvoja voisi kuitenkin määrätä täytäntöönpanon keskeytettäväksi. 

Tuomariliitto kannattaa oikaisuvaatimusmenettelyyn siirtymistä. Tällöin pysäköintivirhemaksuja koskeva muutoksenhakumenettely vastaisi useita muita hallintolainkäyttölain mukaan käsiteltäviä asioita.

Pysäköinninvalvojan oikaisuvaatimuksen johdosta antamaan päätökseen saa hakea muutosta valittamalla hallinto-oikeuteen. Valitus on tehtävä 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista siihen hallinto-oikeuteen, jonka tuomiopiirissä pysäköinninvalvojan päätös on tehty. Nykyisestä poiketen muutoksenhaun tutkiminen ei edellyttäisi maksun suorittamista ja hallinto-oikeuden päätökseen saisi hakea muutosta korkeimmalta hallinto-oikeudelta, jos korkein hallinto-oikeus myöntää valitusluvan. Muutoksenhakuaika olisi 60 päivää hallinto-oikeuden päätöksen tiedoksisaannista. 

Tuomariliitto pitää muutoksenhaun laajentamista korkeimpaan hallinto-oikeuteen kannatettavana. Kuten esityksen perusteluissa on todettu, lain soveltamisen kannalta muissa samankaltaisissa tapauksissa ja oikeuskäytännön yhtenäisyyden kannalta voi esiintyä tilanteita, joissa olisi perusteltua saada korkeimman oikeusasteen kannanotto. Vaikka pysäköintivirhemaksuasiat ovat usein intressiltään vähäisiä on niillä toisinaan suuri periaatteellinen merkitys. Lainkäytön yhtenäisyyden turvaamiseksi muutoksenhakumahdollisuus on syytä ulottaa korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Korkeimpaan hallinto-oikeuteen päätyvien asioiden määrä tuskin tulisi olemaan niin huomattava, että se lisäisi oleellisesti korkeimman hallinto-oikeuden työmäärää.

Ehdotuksen mukaan pysäköintivirhemaksu olisi maksettava 30 päivän kuluessa päätöksen tekemispäivästä. Eräpäivän jälkeen maksetulle pysäköintivirhemaksulle laskettaisiin viivästyskorkoa. Tuomariliitto kannattaa maksuajan pidentämistä. 

Pysäköintivirhemaksu ja rengaslukkokorvaus vanhenisivat kolmen vuoden kuluttua siitä, kun maksua tai korvausta koskeva päätös on tehty. Tästä seuraisi vastaavasti, että perustevalitus olisi tehtävä kolmen vuoden kuluessa. Tuomariliitto pitää kolmen vuoden määräaikaa riittävänä.

Pysäköinninvalvonta yksityisellä alueella

Esityksen mukaan yksityisellä alueella tai maastossa voitaisiin järjestää yksityinen pysäköinninvalvonta, josta huolehtisi kiinteistön omistaja tai haltija. Kiinteistön omistaja tai haltija voisi siirtää oikeuden pysäköinninvalvontaan kolmannelle, mutta vain yhdelle toimijalle kerrallaan. Luvattomasta pysäköinnistä yksityisalueelle voitaisiin veloittaa valvontamaksu. Yksityisellä alueella määrättävä valvontamaksu olisi sopimusrikkomukseen perustuva yksityisoikeudellinen seuraamus. 

Yksityistä pysäköinninvalvontaa ei esitetä säädettäväksi luvanvaraiseksi eikä myöskään ilmoituksenvaraiseksi. Tuomariliitto kiinnittää huomiota siihen, että toiminta vastaa melko pitkälle luonteeltaan esimerkiksi vartiointialaa, jonka toimintaa säännellään. On olemassa tietynasteinen riski siitä, että pysäköintikieltoja käytetään liian laajasti ja niiden valvontaan on vaara syntyä lieveilmiöitä. Tästä syystä asiaa tulisi jatkovalmistelussa selvittää.

Samasta pysäköintivirheestä ei voisi määrätä sekä pysäköintivirhemaksua että valvontamaksua eikä joutokäyntirikkomuksesta voisi veloittaa valvontamaksua. Toimivalta määrätä pysäköintivirhemaksu joutokäyntirikkomuksesta olisi siis vain viranomaisella. Myös toimivalta siirtää ajoneuvo tai käyttää rengaslukkoa pysäköintivirheen johdosta olisi aina yksinomaan viranomaisilla. Yksityisellä alueella tai maastossa tehdystä pysäköintivirheestä määrättäisiin virhemaksu tai ajoneuvo siirrettäisiin tai siihen kiinnitettäisiin rengaslukko vain kiinteistön omistajan tai haltijan pyynnöstä tai valtuutuksella. Valvontamaksua ei voisi veloittaa, jos luvattomasta pysäköinnistä määrätään pysäköintivirhemaksu. 

Valvontamaksu saataisiin veloittaa vain, jos valvontamaksun määräämistä koskevat määräykset ja ehdot on ilmoitettu yksiselitteisellä ja selvästi havaittavalla tavalla. Määräysten ja ehtojen on oltava pysäköintiä harkitsevan henkilön tiedossa siten, että hän voi etukäteen harkita hyväksyykö hän pysäköintiä koskevat ehdot. Jos pysäköinti olisi sallittu vain osalla kiinteistöä, rajoituksesta olisi ilmoitettava ja pysäköinnille varattu alue olisi selvästi havaittavalla tavalla osoitettava. Esityksen mukaan olisi ilmoitettava valvontamaksusta luvattoman pysäköinnin seurauksena. Valvontamaksun suuruutta ei kuitenkaan tarvitsisi ilmoittaa. 

Tuomariliiton näkemyksen mukaan pysäköinninvalvonta yksityisellä alueella voidaan järjestää edellä esitetyllä tavalla. Tällä hetkellä poliisilla ja kunnan pysäköinnintarkastajilla ei ole resursseja hoitaa kiinteistön omistajan pyynnöstä yksityisen alueen pysäköinninvalvontaa. Ehdotus vastaa myös mietinnön valmistumisen jälkeen annetussa korkeimman oikeuden ratkaisussa KKO:2010:23 omaksuttua tulkintaa.

Tuomariliitto kannattaa yksityisalueen pysäköinninvalvonnan järjestämistä edellä esitetyllä tavalla. Tuomariliiton mielestä valvontamaksun suuruus olisi kuitenkin syytä ilmoittaa muiden pysäköintiä sääntelevien ehtojen yhteydessä. 

Esityksen mukaan valvontamaksusta tulisi ilmetä maksuohjeet mainitsemalla maksettava määrä, maksun saaja, maksutapa, maksuosoite ja ajankohta, jolloin maksu on viimeistään suoritettava. Maksuajan olisi oltava vähintään 30 päivää. Lisäksi vaatimuksessa tulee ilmoittaa maksun laiminlyönnin seuraamuksista eli viivästyskorosta. Valvontamaksua koskevaan vaatimukseen olisi liitettävä myös ohjeet maksun riitauttamisesta. 

Yksityisoikeudellisena saatavana valvontamaksu ei olisi sellaisenaan täytäntöönpanokelpoinen. Jos valvontamaksua ei suoriteta vapaaehtoisesti, voitaisiin asia käsitellä käräjäoikeudessa velkomusasiana. Summaariset asiat ovat voimakkaasti lisääntyneet viime aikoina. Ruotsissa vastaavanlaisen lainsäädännön perusteella haetaan varsin paljon maksamismääräyksiä ja riitautetut pysäköintiasiat muodostavat varsin suuren ryhmän käräjäoikeuksiin saapuvista asioista. Käsiteltäväksi tulevien asioiden määrä tulee arvioida Ruotsin kokemusten pohjalta ja asettaa uudistuksen toteuttamisen edellytykseksi resurssien saaminen. Myös valvontatoiminnan luvanvaraisuus saattaa olla tähän vaikuttava tekijä.

Esityksen mukaan valvontamaksua ei saisi siirtää toimeksisaajan perittäväksi eikä siitä saisi vaatia maksua tuomioistuimessa ennen kuin vähintään yksi maksamatta jäänyttä valvontamaksua koskeva maksumuistutus on annettu tai lähetetty ja siinä mainitut saatavan maksamiselle ja huomautuksen esittämiselle asetetut kohtuulliset määräajat ovat päättyneet.

Tuomariliitto kannattaa maksumuistutusta kanteen nostamisen edellytyksenä. Oikeusturvan kannalta on tärkeää, ettei perintäkuluja kerry ennen kuin asianomaisella on ollut todellinen tilaisuus maksaa valvontamaksu tai riitauttaa se. Maksumuistutus estäisi myös perintäasioiden vireillepanon käräjäoikeudessa tapauksissa, joissa maksun määräytymisen perusteista ei ole riitaa ja maksun maksamatta jättäminen on johtunut tietämättömyydestä tai inhimillisestä syystä.

Lopuksi 

Tuomariliitto pitää esitystä kokonaisuutena arvioiden onnistuneena ja kannattaa siinä esitettyjä muutoksia edellä esitetyin huomioin. 

Lausunnon valmistelu

Tuomariliiton lausunnon on valmistellut Hallinto-oikeustuomarit ry. Lausunto on käsitelty Suomen tuomariliitto ry:n oikeuspoliittisessa valiokunnassa ja hallituksessa 3.5.2010.

Taina Hakkarainen
Hallinto-oikeustuomarit ry:n puheenjohtaja, Suomen Tuomariliitto ry:n hallituksen jäsen