14.2.2005	SM-2005-010/Ri-0

OIKEUSMINISTERIÖ
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023 valtioneuvosto

Lausuntopyyntönne rikosvahinkolain uudistamistyöryhmän mietinnöstä 22.12.2004 OM 24/41/2003

LAUSUNTO

Oikeusministeriö on pyytänyt sisäasiainministeriön lausuntoa rikosvahinkolain uudistamistyöryhmän mietinnöstä (Työryhmämietintö 2004:16). Työryhmä ehdottaa mietinnössään rikosvahinkolain kokonaisuudistusta siten, että voimassa oleva rikosvahinkolaki kumottaisiin ja korvattaisiin uudella samannimisellä lailla. Korvausjärjestelmän toiminnan tehostamiseksi ehdotetaan rikosvahinkolautakunnan lakkauttamista ja korvattavan vahingon vähimmäismäärän korottamista 34 eurosta 170 euroon. Esitys on laadittu Hallituksen esityksen muotoon Eduskunnalle rikosvahinkolaiksi ja laiksi henkilövahinkoasiain neuvottelukunnasta annetun lain muuttamisesta.

Esityksen perustavoitteena on parantaa henkilövahingon kärsineen rikoksen uhrin oikeutta korvaukseen ja selkeyttää korvaussääntelyä. Henkilövahingon korvaamista koskevia rikosvahinkolain säännöksiä tarkistettaisiin vastaamaan vahingonkorvauslain uudistettuja säännöksiä, jotka tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2006. Törkeiden väkivaltarikosten uhrien korvaussuojaa parannettaisiin siten, että henkirikoksen yrityksen ja törkeän pahoinpitelyn tai sen yrityksen uhreille voitaisiin nykyisestä poiketen suorittaa rikosvahingon nojalla korvausta henkilövahingon ohella myös kärsimyksestä. Esityksessä ehdotetaan rikoksen uhrin läheisten korvaussuojan selkeyttämistä ja tarkistamista. Ehdotukseen sisältyvillä säännöksillä pantaisiin täytäntöön rikoksen uhreille maksettavista korvauksista annettu neuvoston direktiivi. Lisäksi esityksessä ehdotetaan rikosvahinkolautakunnan lakkauttamisesta johtuvia seurannaismuutoksia henkilövahinkoasiain neuvottelukunnasta annettuun lakiin.

Mietintöön sisältyvät ehdotetut säädöstekstit sekä oikeusministeriön muistio 17.12.2004 ”Tiedottaminen rikosvahinkojen korvausjärjestelmästä”.

Sisäasiainministeriö toteaa, että uudistustyöryhmän mietinnössä esitetyt asiat ovat tarpeellisia ja perusteltuja sekä myös toteuttamiskelpoisia. Ehdotetut asiat koskevat etupäässä oikeusministeriön toimialaa ja vaativat Valtiokonttorin toimenpiteitä. Sisäasiainministeriötä ja poliisia koskee lähinnä oikeusministeriön muistiossa 17.12.2004 tiedottamisesta lausuttu.

Kuten muistiossa on lausuttu esitutkintaviranomaisella on esitutkinnan yhteydessä velvollisuus informoida asianomistajaa tämän oikeudesta rikosvahinkolain mukaiseen korvaukseen. Jos asianomistaja on kärsinyt rikoksen johdosta vahinkoa, josta hänellä ilmeisesti on oikeus saada korvausta rikosvahinkolain nojalla, esitutkintaviranomaisen on esitutkinnasta ja pakkokeinoista annetun asetuksen (575/1988) 6 §:n mukaan ilmoitettava asianomistajalle oikeudesta korvaukseen ja tarvittaessa opastettava häntä korvauksen hakemisessa. Tiedonsaannin varmistamiseksi asianomistajan kuulustelupöytäkirjassa on kohta, johon on tehtävä merkintä siitä, että asiainomistajaa on informoitu hänen oikeudestaan korvaukseen.

Muistiossa todetaan, että käytännössä on kuitenkin edelleen havaittu esiintyvän paljon tapauksia, joissa asianomistaja ei ole saanut poliisilta joko lainkaan tai ainakaan kirjallista informaatiota rikosvahinkojen korvausjärjestelmästä. Muistion mukaan informaation puutteellisuudesta kertoo mm. Valtiokonttorille tehtyjen korvaushakemusten määrän vähäisyys verrattuna poliisin tietoon tulleiden rikosten määrään. Esimerkiksi vuonna 2003 poliisin tietoon tuli yhteensä noin 33 000 henkeen ja terveyteen kohdistunutta rikosta sekä seksuaalirikosta. Valtiokonttorille tehtiin kuitenkin samana vuonna vain vajaat 5 000 hakemusta, joissa vaadittiin korvausta henkilövahingosta tai kärsimyksestä.

Työryhmä on sitten arvioinut keinoja tiedonsaannin parantamiseksi mm. rikosprosessin eri vaiheissa, tiedottamista Internetin välityksellä ja tiedottamista rikosuhridirektiivin mukaisista palveluista. Yhteenvetona työryhmä on esittänyt kuusi kohtaa seuraavasti. 1) Esitutkinnasta ja pakkokeinoista annetun asetuksen 6 §:ää tulisi muuttaa siten, että esitutkintaviranomaiselle säädetään velvollisuus antaa asianomistajalle informaatiota rikosvahinkojen korvausjärjestelmästä kirjallisesti. 2) Kirjallisen informaation antaminen asianomistajalle esitutkinnan yhteydessä tulisi varmistaa tarkoituksenmukaisin teknisin keinoin. 3) Poliisikoulutuksessa olisi huolehdittava poliisien riittävästä perehdyttämisestä rikosvahinkojen korvausjärjestelmään. 4) Poliisilaitosten ja käräjäoikeuksien tulisi pitää odotustiloissaan kattavasti saatavilla rikosvahinkojen korvausjärjestelmästä kertovaa esitettä. 5) Tiedottamista rikosvahinkojen korvausjärjestelmästä Internetin välityksellä olisi kehitettävä. 6) Valtiokonttorin olisi huolehdittava siitä, että mahdollisten korvauksen hakijoiden saatavilla on informaatiota mahdollisuudesta hakea Valtiokonttorin välityksellä korvausta toisesta jäsenvaltiosta.

Sisäasiainministeriö toteaa, että työryhmän muistiossa esittämät em. kuusi kohtaa ovat perusteltuja eikä esitettyjen parannusten toteuttamiselle sinänsä saisi olla esteitä. Esitteiden esillä pitäminen poliisilaitoksissa tuottanee vähiten ongelmia kunhan niitä vain toimitetaan poliisille riittävästi. Sisäasiainministeriö pitää kuitenkin parempana, että ohjeet ja lomakkeet on helposti löydettävissä ja saatavissa Valtiokonttorin www-sivuilta suoraan, jolloin myös muiden tahojen, jotka ovat tekemisissä asianomistajien ja rikosten kohteeksi joutuneiden kanssa, on helppo antaa informaatiota asiasta.

Poliisien koulutuksessa niin perus- kuin työpaikkakoulutuksessakin voidaan myös huolehtia korvausjärjestelmään perehdyttämisestä, mikä nykyisinkin tosin sisältyy poliisin peruskoulutukseen. Myös kohdat 1 ja 2 voidaan toteuttaa. Huolimatta siitä, että poliisilla jo periaatteessa on käytössään näihin viimemainittuihin kohtiin ratkaisut, ne ovat poliisille ongelmallisimpia, koska esitutkinnan yhteydessä poliisilla nykyisellään alkaa olla tai on muiden muutosten yhteydessä tulossa erilaisia oheistoimenpiteitä niin paljon, että varsinainen tutkintatyöskentely saattaa kärsiä. Sisäasiainministeriö katsoo, että edellä mainittu kohta 1 ei kuitenkaan tarvitse asetusmuutosta vaan asia voidaan hoitaa poliisin ohjeistuksella. Sisäasiainministeriö myös katsoo, etteivät nyt esitetyt uudistukset kovinkaan paljon viivästytä tutkinta-aikaa mutta aiheuttavat poliisille lisätyötä sekä lisäkustannuksia.

Toisaalta sisäasiainministeriö haluaa tuoda esille sen, etteivät kaikki asianomistajat informaatiosta huolimatta koe tarvitsevansa korvausta rikosvahingoista valtion varoista, vaikka nykyisellään jokaiselle asianomistajalle ilmoitetaan esitutkinnassa tämä mahdollisuus. Eräänä syynä saattaa olla, ettei lain sisällön perusteelliseen selittämiseen useinkaan ajan puutteen vuoksi ole mahdollisuuksia. Jos tähän halutaan parannusta, jokaiselle asianomistajalle tulisi kuulustelussa varata vähintään 10 minuuttia informaatiota varten. Muistiossa mainittujen 33 000:een rikokseen tehtyjen asianomistajakuulustelujen perusteella voidaan karkeasti arvioida, että kustannuksina tämä merkitsee 3,5 miestyövuotta eli rahallisena kustannuksena 150 000 €. Tämän lisäksi koituu asiasta tiedottamis-, koulutus- yms. kustannuksia.

Sisäasiainministeriö pitää uudistusta tarpeellisena erityisesti siksi, että rikoksen kohteeksi joutuneen asemaan kiinnitetään huomiota. Muilta kohdin sisäasiainministeriöllä ei ole rikosvahinkolain uudistamistyöryhmän mietinnöstä lausuttavaa. 

Poliisijohtaja 	Jorma Toivanen

Apulaispoliisipäällikkö      Rauno Sintonen