Oikeusministeriö Lainvalmisteluosasto PL 25

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO FINLANDS ADVOKATFÖRBUND

00023 VALTIONEUVOSTO

14.2.2005

1 (3)

 A(V

17. O	2[)b
Lausuntopyyntönne OM24/412004
RIKOSVAHINKOLAIN UUDISTAMISTYÖRYHMÄN MIETINTÖ 2004:16

Suomen Asianajoliitto lausuu rikosvahinkolain uudistamistyöryhmän mietinnöstä 2004:16 kunnioittaen seuraavaa.

Yleisiä huomioita

Ehdotuksen perustavoitteena on ollut parantaa henkilövahingon kärsineen uhrin oikeutta korvaukseen sekä selkeyttää korvaussääntelyä.

Suomen Asianajoliitto toteaa, että ehdotuksessa on onnistuttu perustavoitteessa ja pitää ehdotuksessa mainittuja keinoja pääosin hyvinä ja kannatettavina.

Seuraavassa käsitellään Suomen Asianajoliiton kommentteja joihinkin esityksin kohtiin. Yksityiskohtaisia huomioita

2 luku 5 § 2

Ehdotukseen sisältyvä 10.000 euron enimmäisraja kivun ja säryn sekä muun tilapäisen haitan korvaamisesta on liian pieni. Vaikka korvauskäytännössä harvoin korvataan enempää kuin 10.000 euroa kivusta ja särystä, niin kaikkein vakavampien rikosten uhri-en ja eniten tukea tarvitsevien kohdalla lakiin sisältyvä määräys enimmäisrajasta on joustamaton. Oikeuselämässä tulee aina silloin tällöin esille juttuja, joissa uhreille aiheutuu poikkeuksellisen paljon kipua ja särkyä (esim. KKO 1994:62).

Kun ehdotuksen 2 luvun 10 §:ssä on asetettu joka tapauksessa yhteensä 51.000 euron enimmäismäärä henkilövahingoista ja kärsimyksestä, niin Suomen Asianajoliiton näkemyksen mukaan tämä enimmäismäärä on riittävä eikä kivulle ja särylle tulisi asettaa erikseen maksimikorvausta.

2 luku 8 § 3

Surmansa saaneen läheiselle ehdotetaan maksettavaksi suoranaiset sairaanhoitokustannukset ja muut tarpeelliset kulut sekä ansionmenetys siten, että enimmäismäärä voi olla enintään 5.000 euroa.
Simonkatu 12 B 20	Puhelin (09) 6866 120	info@asianajajaliitto.fi
00100 Helsinki	Fahsi (09) 6866 1299	www.asianajajaliitto.fi
Simonsgatan 12 B 20	Tel. +358 9 6866 120	info@advokatforbundet.fi
00100 Helsingfors	Fax +358 9 6866 1299	www.advokatforbundet.fi

_4

Ottaen huomioon, että osalle läheisistä ei muodostu omaisen menettämisen vuoksi suoranaisia kustannuksia, niin kannattanee tarkemmin harkita vielä, onko syytä perustaa korvaus todellisiin kuluihin vai ei. Vain harvoin henkirikosjutuissa erityisen läheiset voivat osoittaa kärsineensä todellisiin kuluihin perustuvaa vahinkoa. Tähän nähden ehdotus sisältää merkittävän huononnuksen vallitsevaan lakiin verrattuna, vaikka korvauksen enimmäismäärää on nostettu.

Suomen Asianajoliiton kanta on, että erityisen läheisen omaisen tulisi saada edelleen edes jonkinlainen korvaus myös kärsimyksestä eikä vain pelkästään henkilövahingosta. Suuri osa läheisistä kärsii menetyksen joka tapauksessa ilman ammattiauttajien apua ei-kä moni surun keskellä elävä henkilö osaa hakeutua autettavaksi silloin, kun suru ja kärsimys on suurimmillaan. Myöhemmin nämä henkilöt eivät välttämättä enää tarvitse maksullista apua. On kohtuullista, että myös yksin ja omissa oloissaan surevilla on oikeus myös kärsimyskorvaukseen. Kaikki läheiset eivät ole niin omatoimisia ja apuun tarttuvia kuin toiset.
2 luku 9 §
Ehdotuksen 2 kohdassa on rajattu tavallisen pahoinpitelyn uhrin mandollisuus saada kärsimyskorvausta. Tältä osin Suomen Asianajoliitto toteaa, että usein esimerkiksi pahoinpitelyrikoksiin sisältyy laittoman uhkauksen tunnusmerkistön toteuttavaa menettelyä, josta viralliset syyttäjät eivät useinkaan vaadi erikseen rangaistusta. Tähän nähden Suomen Asianajoliitto ehdottaa, että myös niissä tapauksissa, joissa syyksilukemisen perusteella tai muutoin esimerkiksi esitutkinnan perusteella on selvästi havaittavissa, et-tä rikokseen sisältyy tandonvapauteen ja itsemääräämisoikeuteen kuuluvia vapauden loukkauksia, että uhrilla olisi oikeus kärsimyskorvaukseen, vaikka kysymys olisikin pelkästään tavallisesta pahoinpitelystä. Tällä vältettäisiin tilanne, jossa uhrin on erikseen vaadittava rangaistusta esimerkiksi laittomasta uhkauksesta saadakseen kärsimyskorvausta rikosvahinkolain perusteella. Sama tilanne saattaa tulla kysymykseen myös lähestymiskiellon rikkomista koskevissa jutuissa, joissa lähestymiskiellon rikkominen on tapahtunut laittomin uhkauksin.

3 luku 20 §
Ehdotus korvattavan vahingon vähimmäismäärän nostamisesta 170 euroon on syytä harkita tarkasti, koska kysymys on kuitenkin suhteellisen korkeasta määrästä.

Mikäli vähimmäisraja nousee ehdotettuun 170 euroon, tulee tämä oikeuskäytännössä vaikuttamaan uhrien vaatimuksiin siten, että vähimmäisraj a ylittyy. Toisaalta on ennustettavissa, että tuomioistuimetkin saattavat ottaa raj an huomioon tuomioissaan.

4 luku 29 §
Suomen Asianajoliitto kiinnittää huomion siihen, että kohtuullinen korvaus hakemuksen laatimisesta on ollut usein sama kuin oikeusapulain mukainen tuntipalkkio ilman arvonlisäveroa. Jatkossa kohtuullista palkkiota tulisi lisätä korottaa arvonlisäveron verran.

3
Edelleen Suomen Asianajoliitto pitää riittävänä selvityksenä oikeusapupäätöksestä sel-laista tuomiota, josta käy ilmi, että valtion varoista on tuomittu asianomistajan avustajalle jotain. Tällöin hakemuksen liitteeksi ei tarvitsisi erikseen liittää varsinaista oikeusapupäätöstä tai selvitystä oikeudenkäyntiavustaj an määräämisestä.

4 luku 30 §

Ehdotuksen perustelut kommentoitavan lainkohdan soveltamiseksi ovat sellaiset, että lainkohta voidaan kirjoittaa toisinkin. Pääsääntö voisi olla, että Valtiokonttori on sidottu lähtökohtaisesti tuomioistuimen antamaan ratkaisuun.
Silloin kun tuomittu määrä ylittää rikosvahinkolaissa säädetyn enimmäismäärän, tuomittu määrä ei perustu asian aineellisoikeudelliseen tutkimiseen, määrä perustuu yksipuoliseen tuomioon taikka jos määrä ylittää jostain syystä vakiintuneen oikeuskäytännön, niin Valtiokonttorilla olisi mandollisuus poiketa tuomioistuimen antamasta ratkaisusta. Tällä tavoin säädettynä uhrin oikeus täysimääräiseen korvaukseen tulisi paremmin turvattua kuin ehdotetussa muodossa.

Helsingissä helmikuun 14. päivänä 2005 SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21605);(2405,21605);(2405,16355);(21597,16355);(21597,0);(0,0);fBehindDocument1Kari	tjärvi	Dl] Etelämäki
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja	asianajaja