VEROHALLITUS	Lausunto	
		
PL 325		
00052 VERO	28.4.2006	
		
Oikeusministeriö		
PL 25	Dnro 456/69/2006	
00023 Valtioneuvosto		
		
Viite: OM 15/42/2005
         OM 53:00/2005		

Lausunto oikeusministeriön työryhmämietinnöstä 2006:3

Yleistä
Oikeusministeriö on pyytänyt Verohallitukselta lausuntoa työryhmämietinnöstään 2006:3.  Mietinnössä rikoslakiin  ehdotetaan lisättäväksi uusi luku, jossa säädettäisiin tulliselvitysrikoksista. Perustekomuodossa rikokseen syyllistyisi se, joka tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta laiminlyö tullitoimenpiteeseen liittyvän ilmoittamisvelvollisuuden tai antaa sellaiseen toimenpiteeseen liittyvän väärän tai puutteellisen tiedon tulliviranomaiselle. Tulliselvitysrikoksesta voitaisiin tuomita sakkoa tai enintään kaksi vuotta vankeutta. Perustekomuodon lisäksi sanktioitaisiin erikseen lievä ja törkeä tulliselvittelyrikos.

Tulliselvitysrikoksen säätämistä koskeva ehdotus sisältyy talousrikostorjuntaan vaikuttavan lainsäädännön kehittämistä koskevaan sisäasiainministeriön työryhmäraporttiin (23.6.2004) sekä 9.2.2006 Valtioneuvoston vahvistamaan harmaan talouden ja talousrikollisuuden torjuntaohjelmaan. Verohallitus on aiemmin sekä työryhmäraportista että torjuntaohjelmaluonnoksesta antamissaan lausunnoissa ottanut myönteisen kannan tulliselvitysrikoksen säätämiseen.

Tulliselvitysrikosta koskevalla säännöksellä on mietinnön mukaan tarkoitus puuttua aiempaa tehokkaammin tullimenettelyssä laiminlyötyihin ilmoituksiin ja siinä annettuihin vääriin tietoihin. Toisaalta säännöksen tarkoituksena olisi toimia ennalta estävästi nostamalla kynnystä jättää laissa säädetyt tullitoimenpiteisiin liittyvät ilmoitukset antamatta. 

Verohallitus pitää tavoitteita  kannatettavina. Jotta tehokas talousrikostorjunta ylipäänsä voisi olla mahdollista, tulisi valvonta- ja tutkintaviranomaisilla olla kokonaisuudessaan sellainen toimintaympäristö, jossa  ainakin valtaosa toimijoista olisi mahdollista saada viranomaisvalvonnan piiriin. Tulliselvittelyrikoksen säätämisellä paikattaisiin nykyisessä lainsäädännössä käytännössä havaittuja aukkokohtia ja tulliviranomaisilla olisi esitutkinnan keinoin nykyistä tehokkaammat mahdollisuudet toimia tilanteissa, joissa tullille on tuonnin, viennin tai kauttakulkuliikenteen yhteydessä annettu vääriä tietoja. Korostaessaan oikeaa ilmoitusvelvollisuutta, olisi säännöksellä myös todennäköisesti myönteinen vaikutus verohallinnolle tehtäviin ilmoituksiin.

Vaikutus verohallinnolle tehtäviin ilmoituksiin

Mietinnön perustelujen mukaan tulliviranomaisten toimintaan liittyvää ilmoitusvelvollisuutta ja annettavien tietojen oikeellisuutta ja riittävyyttä korostamalla voidaan vaikuttaa talousrikollisuutta ehkäisevästi sekä talousrikosten selvittämistä edistävästi.
Perustelujen mukaan talousrikostorjuntaan liittyy arvonlisäveroa koskevien valtion fiskaalisten intressien edistäminen.   

Arvonlisäveropetosten osuus verohallinnon tekemissä rikosilmoituksissa on ollut selvässä nousussa viimeisen kymmenen vuoden aikana. Vuonna 1996 verohallinnon rikosilmoitukset sisälsivät 63 arvonlisäveropetoksen rikosnimikettä, kun vuonna 2005 vastaavia rikosnimikkeitä oli jo 159 kappaletta. Arvonlisäveropetosten osuus on tällä hetkellä noin kolmannes kaikista verohallinnossa veropetoksista tehdyistä rikosilmoitusnimikkeistä ja noin neljännes kaikista verohallinnon rikosilmoitusten sisältämistä rikosnimikkeistä. 

Vuosina 2002-2004 verohallinto teki arvonlisäveropetoksista 447 rikosilmoitusta, joissa ilmoitettu vältetyn arvonlisäveron määrä oli yhteensä noin 23 miljoonaa euroa. Samalla aikavälillä rikostuomioistuimissa kaikista verohallinnon ajamista rikosasioista tuomitut vahingonkorvaukset olivat yhteensä noin 15,5 miljoonaa euroa. 

Suuressa osassa, eli noin 63 %:ssa, näistä 447 rikosilmoituksesta yhtenä tekotapana oli arvonlisäveron kuukausi-ilmoitusten antamatta jättäminen eli ilmoitusvelvollisuuden laiminlyönti. 

Ulkomainen liityntä oli 22 rikosilmoituksessa. Valtaosassa näistä kysymys oli verovelvollisesta, joka oli jättänyt ilmoittamatta ulkomailta tuodun tavaran jälleenmyynnin Suomessa, joko kokonaan taikka osittain. Huomattava osa rikosilmoituksissa kuvatuista arvonlisäveropetoksista, joissa oli ulkomainen liityntä, oli toteutettu kokonaan Suomessa rekisteröimättömissä tai rekisteristä poistetuissa oikeushenkilöissä.

Verohallitus toteaa, että arvonlisäveropetokset ovat sekä lukumääräisesti että myös rahamääräisesti varsin merkittävä osa verohallinnon suorittamaa rikosoikeudellista oikeudenvalvontaa. Tehty selvitys osoittaa, että valtaosaan paljastuneista arvonlisäveropetoksista,  kuten muihinkin veropetostekoihin, liittyy laissa säädettyjen ilmoitusvelvollisuuksien laiminlyöntiä ja toimintaa verovalvonnan ulkopuolella.

Verohallinnon näkökulmasta katsottuna tulliselvitysrikossääntely voisi parantaa verovelvollisten halukkuutta laissa säädetyn ilmoitusvelvollisuuden täyttämiseen myös verohallinnolle annettavien ilmoitusten osalta. Tullille annetun ilmoituksen perusteella määrätyt ja maksetut tuonnin arvonlisäverot saa esimerkiksi vähentää Suomessa tapahtuneen myynnin arvonlisäverosta. Tämä edellyttää kuitenkin sekä rekisteröintiä arvonlisäverovelvolliseksi, että myös valvontailmoitusten antamista verohallinnolle.

Säännöksen suhde veropetokseen

Ehdotettu tulliselvitysrikossäännös olisi toissijainen veropetos-, säännöstely-, tai salakuljetusrikoksia koskeviin säännöksiin nähden. Ratkaisua voidaan pitää oikeana, koska tulliselvitysrikoksena tutkintaan tullut rikos saattaa osassa tapauksia osoittautua esimerkiksi veropetokseksi, joka tulisi kokonaisuudessaan selvittää mm. fiskaalisten intressien turvaamiseksi. Säännöksen ei sen toissijaisuuden vuoksi myöskään voida katsoa kriminalisoivan sellaisia tekoja, jotka kuuluvat veropetossääntelyn alaan. Veropetossäännökset nykyisessä muodossaan eivät toisaalta kata sitä mietinnössä kuvattua ongelma-aluetta, johon liittyviä rikostorjunnallisia tehostamistoimia lakiuudistuksella haetaan.

Mietinnön perusteluissa on nimenomaisesti edellytetty, että tutkivalla viranomaisella on velvollisuus ottaa huomioon se, että teko saattaa täyttää esimerkiksi veropetoksen tunnusmerkistön. Rikostutkinnan alkuvaiheessa tulliviranomaisten olisi tarpeen mukaan oltava yhteydessä muihin viranomaisiin teon rikosoikeudellista arviointia varten tarvittavien tietojen saamiseksi. Rikosnimike saattaisi muuttua tutkinnan kuluessa ja vielä syyteharkinnassakin suuntaan tai toiseen.

Verohallitus toteaa, että em. perustelujen valossa tulli-, ja veroviranomaisten yhteistyötä tulisi merkittävästi tiivistää otettaessa käyttöön ehdotettua lainsäädäntöä. 

				Jukka Tammi
Pääjohtaja				Jukka Tammi 

				Olli Tervo
Apulaisjohtaja			Olli Tervo