KÄRÄJÄOIKEUSTUOMARIT r.y.		LAUSUNTO

			3.5.2006

Viite	Oikeusministeriön lausuntopyyntö 9.3.2006 (OM 15/42/2005, OM053:00/2005), määräajan pidennys 5.5.2006 saakka

	Käräjäoikeustuomarit r.y. haluaa kunnioittaen esittää seuraavaa lausuntonaan oikeusministeriön työryhmämietinnöstä nro 2006:3 Tulliselvitysrikoksia koskeva lainsäädäntö: 

	Työryhmän enemmistö on päätynyt hallituksen esityksen muodossa esittämään säädettäväksi tulliselvitysrikoksia koskevasta uudesta rikoslain 46 a luvusta. Tulliselvitysrikokseen syyllistyisi se, joka tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta laiminlyö tullitoimenpiteeseen liittyvän ilmoittamisvelvollisuuden tai antaa sellaiseen toimenpiteeseen liittyvän väärän tai puutteellisen tiedon tulliviranomaiselle. Rangaistussäännös olisi toissijainen ja syrjäytyisi, jos teko olisi rangaistava veropetos-, säännöstely- tai salakuljetusrikoksena. Mietinnön mukaan perustekomuodosta säädettävä rangaistus olisi sakosta kahteen vuotta vankeutta, kvalifioidussa tekomuodossa neljästä kuukaudesta neljään vuotta vankeutta ja lievästä tulliselvitysrikoksesta sakkoa. Tämän lisäksi jäisi voimaan tullilain 42 §:n 3 momentin tullirikkomusta koskeva rangaistussäännös muita tekomuotoja varten. Lisäksi mietinnössä ehdotetaan, että törkeään tulliselvitysrikokseen sovellettaisiin, mitä oikeushenkilön rangaistusvastuusta säädetään, ja että pakkokeinolain muutoksella säädettäisiin telekuuntelusta törkeän tulliselvitysrikoksen tutkinnassa.

	Mietinnössä pidetään ehdotettua uuskriminalisoinia tarpeellisena sen vuoksi, että osana Euroopan unionin tullijärjestelmää Suomen tullilaitos suorittaa tullivalvontaa koko yhteisön lukuun omalta osaltaan turvaten yhteisön markkinoiden häiriötöntä toimintaa ja estäen yhteisön alueella tapahtuvia talousrikoksia. Lisäksi kriminalisointi  on tarpeen yleisen talousrikostorjunnan ja -tutkinnan, yhteiskunnan suojaamisen sekä  tullin laajan tehtäväpiirin ja siihen kuuluvien tehtävien toteuttamisen turvaamiseksi muutoinkin. Mietinnöstä on pääteltävissä uudistuksen tarpeen käytännössä aiheutuvan erityisesti, ellei peräti ainoastaan, siitä, että voimassa olevan tullirikkomusta koskevan kriminalisoinnin rangaistusuhka on riittämätön rikostutkinnassa mahdollisesti tarvittavien pakkokeinojen käyttämiseksi siinä vaiheessa, kun tullitoimenpiteeseen liittyvät epäselvyydet eivät vielä ole kypsyneet perustelluksi epäilyksi noiden epäselvyyksien takana olevasta todellisesta talous- tai muusta rikoksesta, joka siten voi jäädä kokonaan selvittämättä.    

	Käräjäoikeustuomarit r.y. ei sinänsä, Suomen tullilaitoksen tehtävät Schengenin ulkorajalla ja mietinnön talous- ja muun rajat ylittävän rikollisuuden torjuntaan tähtäävät tavoitteet huomioon ottaen, vastusta esitetyn kaltaista lainsäädäntöä. Hyvänä on pidettävä myös sitä, että ehdotus jatkaa perinnettä keskittää rikoslakiin vakavien rikosten tunnusmerkistöt riippumatta kriminalisointien asiayhteydestä. Sen sijaan yhdistys haluaa kiinnittää huomiota eräisiin periaatteellisiin ja käytännöllisiin kysymyksiin, jotka ehdotukseen muutoin liittyvät ja siitä seuraavat.

	Kriminalisoinnin motiivina on tarve saada esitutkintaviranomaisen käyttöön pakkokeinoja sellaisissa tapauksissa, joissa on vielä epäselvää, mihin virheellisellä menettelyllä tulliselvityksessä mahdollisesti pyritään. Kun uuskriminalisointeihin on syytä suhtautua varsin varovaisesti, on kysymyksenalaista, voidaanko sellaista hyväksyttävällä tavalla perustella tarpeella saada muita oletettuja rikoksia tutkittua kriminalisoinnin mahdollistamien pakkokeinojen avulla. Tulliselvitysrikoksella ei sinänsä liene rikoksena mitään itsenäistä arvoa vaan siihen syyllistyen pyritään johonkin toiseen, taloudellisesti tuottoisaan tai muita vahingoittavaan rikokseen. Mietinnössä onkin verrattu tulliselvitysrikosta kirjanpitorikokseen. Kirjanpitovelvollisuus on kuitenkin kaikkeen yritystoimintaan liittyvä niin keskeinen ja perustavaa laatua oleva velvollisuus, ettei sitä yhdistyksen käsityksen mukaan ole syytä suoraan rinnastaa tulliselvitysmenettelyyn ehdotetun kriminalisoinnin perusteeksi. Oikeampi menettely voisi olla itse pakkokeinolain säännösten ja toisaalta niiden varsin hajanaisten rikoslain säännösten, jotka koskevat eri muodoissaan rajat ylittävää rikollisuutta, tarkistaminen myös tulliviranomaisen toimivaltasäännöksiä vasten. Näitä rikoksia koskevien säännösten tarkistamiseen voisi olla aihetta muidenkin viranomaisten toiminnan kannalta.   

	Edelliseen liittyen on vaikea nähdä tulliselvitysrikoksella säännöksenä itsenäistä käyttöalaa. Tulliselvitysrikos tulisi ilmeisesti syyteharkintaan ja tuomioistuinkäsittelyyn vain niissä tapauksissa, joissa sen taustalla oleva mahdollinen muu rikos olisi jäänyt selvittämättä - tai estynyt, kiitos tulliselvitysrikoksen tutkinnan. Ehdotuksen perusteluissa annetaan rikollisuuden torjunnassa merkitystä yleis- ja erityisestäville näkökohdille ja siten tyydytystä herättävällä tavalla myös itse rikosoikeusjärjestelmälle rikollisen käyttäytymisen sääntelyssä. Käräjäoikestuomarit r.y:n käsityksen mukaan ei kuitenkaan ole tarpeen luoda syyteharkintaan ja oikeuskäsittelyyn päätyviä tulliselvitysrikoksia varten niin raskasta sääntelyä kvalifioituine ja privilegioituine tekomuotoineen kuin työryhmä on ehdottanut. Niin kuin ehdotuksessa on todettu tullitoimenpiteeseen liittyvät velvollisuudet eivät ilmene rikostunnusmerkistöstä vaan saavat sisältönsä monipolvisesta tullilainsäädännöstä. Ehdotetun kaltainen säännöstö johtanee tämän vuoksi moninaisiin soveltamisongelmiin. Sekä tarpeellisten pakkokeinojen käyttämisen että kriminalisoinnin muun tarpeen tyydyttämiseksi yhdistys pitääkin riittävänä tulliselvitysrikoksesta säätämistä enintään perusmuodossaan. 

	Ehdotuksen perusteluissa on kiinnitetty huomiota niihin huomattaviin taloudellisiin ja fiskaalisiin intresseihin, joihin kohdistuvien  väärinkäytösten torjumiseksi uudet säännökset olisivat tarpeen. Ehdotuksessa ei kuitenkaan lainkaan kosketella sitä, saattaisiko konkreettisessa tapauksessa tulla rangaistuksen ohella kysymykseen muita rikokseen perustuvia seuraamuksia. Vahingonkorvausvelvollisuus ei ilmeisesti voisi aktualisoitua, kun vahingon tai sen vaaran käsillä olo säännönmukaisesti merkitsisi jonkun säännöksen syrjäyttävän tunnusmerkistön täyttymistä tai muun tunnusmerkistön täyttymistä mahdollisesti sen ohella. Epäselvemmäksi jää, onko ajateltavissa konfiskaatioseuraamuksen tuomitseminen tulliselvitysrikokseen perustuen.  Ehdotuksessa käsitellyistä esimerkeistä huolimatta tullilainsäädäntöön erityisesti perehtymättömälle tulliselvitysrikoksen ajateltu todellinen soveltamisalue jääkin varsin abstraktiksi.

	Merkitystä on annettava myös työryhmän ehdotukseen liitetyssä valtiovarainministeriön edustajan eriävässä mielipiteessä esitetyille seikoille. Tulliselvitysrikoksen soveltamisalasta tulisi hyvin laaja ja se saattaisi asiallisesti merkitä sen syrjäyttävien rikosten valmistelun kriminalisoimista samantasoisesti tai jopa ankarammin kuin päärikoksen.  Samalla pakkokeinovaltuudet voisivat keinotekoisesti muodostua laajemmiksi kuin muussa rikostutkinnassa. Edelleen, jos ehdotuksen taustalla olevan (arvonlisä)vero- tai muun  lainsäädännön soveltamiseen nykymuodossaan liittyy ongelmia, jotka puoltavat kriminalisointia, eikö olisi syytä ensin selvittää sitä, miten nuo ongelmat olisivat vältettävissä tuota lainsäädäntöä tai käytäntöjä tarkistamalla? Säännöksen laajasta soveltamisalasta huolimatta sen ulkopuolelle kuitenkin ehdotuksen ja eriävän mielipiteen mukaan rajautuisi osa samantapaisesta menettelystä. Voidaankin yhtyä eriävässä mielipiteessä esitettyyn epäilyyn siitä, onko tulliselvitysrikoksista säätäminen lainkaan oikea keino tullilaitoksen toimintaan kohdistuvia rikoksia koskevan sääntelyn kehittämiseksi.      

	Vielä Käräjäoikeustuomarit r.y. kiinnittää huomiota ehdotuksestakin ilmenevään kansainvälisen lainsäädännön epäyhtenäisyyteen. Lainsäädännön harmonisoimisen ja muunkin valtioiden välisen yhteistyön puitteissa saattaisi olla löydettävissä muita toimivia keinoja rajat ylittävän rikollisuuden torjuntaan.

	Käräjäoikeustuomarit r.y. pitää tavoitteita rajat ylittävän talous- ja muun rikollisuuden torjunnan tehostamiseksi ja siihen liittyen myös tulliviranomaisten toimintaedellytysten ja valtuuksien parantamiseksi kannatettavina. Edellä lausutuista syistä yhdistys ei kuitenkaan puolla tulliselvitysrikoksia koskevien säännösten säätämistä ehdotetussa muodossa. 

	Käräjäoikeustuomarit r.y.

	Lausunnon on valmistellut yhdistyksen hallituksen varajäsen
	käräjätuomari Juha Nieminen yhdistyksen hallituksen kokouksen 31.3.2006 kannanoton perusteella. Lausuntoa on käsitelty myös Tuomariliiton oikeuspoliittisessa valiokunnassa.