pWrapPolygonVertices8;7;(13597,0);(13597,5805);(0,5805);(0,21600);(21609,21600);(21609,0);(13597,0);fBehindDocument0
1

Helsinki 1.6.2007 

1 8. 06. 2007
6L 5‑

Dn:o 59/12/2007

Asemamiehenkatu 2„00520 Helsinki	PUhelin (09) 34842400	Faksi (09) 34842410	www.spJI.fi

OIKEUSMINISTERIÖ PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Asia:	Lausunto oikeusapulainsäädännön muutostarpeita koskevasta työryhmän mietinnöstä
Viite:		Oikeusministeriön lausuntopyyntö asiassa OM 5/33/2006 päiväys: 14.5.2007.

Suomen Poliisijärjestöjen Liitto ry:n lausunto:

Suomen Poliisijärjestöjen Liitto ry (SPJL) ei katso aiheelliseksi lausua yksityiskohtaisesti lausunnolla olevasta työryhmämietinnöstä kuin julkisyhteisön palveluksessa olevan oikeusturvaa koskevalta osin.

Mietinnön kohta 4 /101: asianomistajan asema
Työryhmä on mietinnössään esittänyt, että asianomistajaa koskeva säännös ( lc §) poistetaan nyt kyseessä olevasta erityislaista nro 269/1974. Perusteena työryhmä toteaa, ettei ole syytä ylläpitää järjestelmää, jossa julkisen sektorin palveluksessa olevien oikeudellinen asema on muita samanlaisen rikoksen kohteeksi joutuneita uhreja parempi. Työryhmä ehdottaakin, että julkisen sektorin palveluksessa olevien asema asianomistajina määräytyisi ROL 2 luvun yleisten säännösten mukaisesti.

SPJL suhtautuu erittäin kielteisesti työryhmän ehdotukseen poistaa erityislaista asianomistajan asemaa koskeva säännös. Mikäli 1 c § poistetaan erityislaista, tehdään tyhjäksi ne päämäärät, joita kyseessä olevalla lailla on haluttu saavuttaa ja turvata. Tältä osin tulee huomioida, että vaikka ROL 2 luvun mukaan oikeudenkäyntiavustaja määrätään asiallisesti samoin edellytyksin kuin erityislain 1 c §:ssä, ei kyseisten lakien soveltamisalaan kuuluvia tilanteita tule rinnastaa, koska näiden lakien tavoitteet perustuvat eri näkökohdille.

Vastoin työryhmän näkemystä erityislain tarkoituksena ei ole ollut asetta julkisyhteisön palveluksessa olevaa henkilöä yksityistä kansalaista parempaan asemaan. Kyse on sen yleisen näkökohdan hyväksymisestä, ettei työntekijälle saa aiheutua vahinkoa virka- tai työsuhteen johdosta ja siitä, että tietyissä tilanteissa on kohtuullista maksaa julkisista varoista oikeudenkäyntikulut sellaiselle henkilölle, joka on joutunut rikoksen kohteeksi ollessaan suorittamassa virka- tai muuta julkista palvelutehtävää. Lailla onkin nimenomaisesti haluttu turvata sellaisten julkisyhteisön palveluksessa olevien asema, jotka virka-/työtehtäviensä vuoksi joutuvat muita kansalaisia herkemmin ennalta arvaamattomiin riskinottoa vaativiin tilanteisiin ja siten asettavat tässä tehtävässään itsensä vaaralle alttiiksi. Valtion tulee työnantajana mandollistaa tällaisen henkilön osallisuus oikeudenkäyntiin ilman, että siitä aiheutuu hänelle kustannuksia.
SUOMEN POLIISIJÄRJESTÖJEN LIITTO

2
Edellä lausutun perusteella SPJL pitää erittäin tärkeänä, että voimassa oleva lainsäädäntö tältä osin säilytetään ennallaan; lainsäädännön tulee edelleen turvata julkisyhteisön palveluksessa olevan asema riippumatta siitä, onko hän syytetyn tai asianomistajan asemassa. Ei ole perusteltua, että julkisyhteisön palveluksessa olevalle korvattaisiin erityislailla hänen oikeudenkäyntikulunsa vain, kun hän on oikeudenkäynnissä syytetyn asemassa.

Lainsäädännön tulee edelleen turvata virka-/työtehtäväänsä suorittaessaan väkivallan kohteeksi joutuneen julkisyhteisön palveluksessa olevan asema riippumatta siitä, käsitelläänkö korvausasia rikosasioiden vai riita-asioiden käsittelyjärjestyksessä. Merkityksellistä ei ole riita-asiana ajettujen tapausten harvinaisuus, vaan nimenomaan mandollisuus, että tietyissä tilanteissa vahingon kärsineen ainoa keino saada korvaus rikoksella aiheutetusta vahingosta on vaatia sitä riita-asioista säädetyssä järjestyksessä.

Mietinnön kohta 4/103: menettelysäännökset
Oikeusapulainsäädännön uudistamisen yhteydessä vuonna 2002 erityislain 1 d§:ään otettiin viittaus menettelyn osalta oikeusapulakiin. Tämä on johtanut siihen, että oikeusapulain ja erityislain mukaisten etuuksien suhde on käytännössä sekoittunut.

SPJL pitää tarpeellisena työryhmän erityislakiin ehdottamaa selventävää säännöstä, jonka mukaan oikeudenkäyntiavustajasta, hänen määräämisestään sekä oikeudenkäyntiavustajalle maksettavasta palkkiosta ja korvauksesta olisi soveltuvin osin voimassa mitä oikeudenkäynnistä rikosasioissa annetun lain 2 luvussa säädetään. Tällöin erityislain mukaiset etuudet määräisi se tuomioistuin, jossa asia on vireillä tai jossa se voidaan panna vireille, kuten tilanne oli ennen oikeusapulainsäädännön uudistamista.

Tältä osin SPJL haluaa kuitenkin korostaa, että viittauksesta huolimatta kyseessä olevan erityislain mukaiset etuudet tulee määräytyä yksinomaan erityislain säännösten mukaan.

Kunnioittavasti

SUOMEN POLIISIJÄRJESTÖJEN LIITTO
Rita Ridanpää lakimies