TUUSULAN KÄRÄJÄOIKEUS			LAUSUNTO
PL 67
04401 Järvenpää				29.6.2007

Asia:		Oikeusapulain muutostarpeita koskeva työryhmän mietintö (2007:4) 
Viite:		Oikeusministeriön lausuntopyyntö 14.5.2007,  OM 5/332006

Käräjäoikeus kunnioittaen esittää lausuntonaan oikeusapulain muutostarpeita koskevasta työryhmän mietinnöstä seuraavaa:

Yleistä

Käräjäoikeus pitää oikeusapulainsäädännön ehdotettua uudistamista kannatettavana. Oikeusavun palkkioperusteiden yksinkertaistamista voidaan pitää jossakin määrin kiireellisenä uudistuksena.

Käräjäoikeus toteaa, että valtaosa käräjäoikeudessa määrättävistä palkkioista on ollut vähätöisiä ja varmaankin muutamien suuritöisten palkkioratkaisujen olemassaolo on saanut tuomarit mieltämään palkkioiden määräämisen työlääksi. Palkkioratkaisu on vähätöinen nykyisen oikeusapulainsäädännön vallitessa, jos avustaja on ollut ammattitaitoinen, kokenut ja kaikissa muissakin suhteissa luotettava oikeudenhoidon osapuoli. Palkkion määrääminen muuttuu työlääksi heti kun näissä suhteissa on puutteita, avustaja ei ole ymmärtänyt lainsäädäntöä ja julkaistua oikeuskäytäntöä oikein ja myös silloin, kun esimerkiksi asianajotoimisto ei ole laskutusjärjestelyjen osalta asianmukaisesti järjestetty. Vastaavia erittäin työläitä palkkioasioita tulee olemaan vastaisuudessakin. Käräjäoikeus viittaa tässä kohdin niihin keinoihin mitä mietinnön kohdissa 106 - 114 on käsitelty.

Käräjäoikeus esittää seuraavat tarkemmat huomautukset työryhmän mietintöön.

2.3. Palkkion vahvistamisen siirtäminen muille viranomaisille

Käräjäoikeuden käsityksen mukaan palkkion määrääminen voi tapahtua ainoastaan asiaa käsittelevässä tuomioistuimessa. Vain asiaa käsitellyt tuomioistuin tuntee asian laadun avustajalle asettamat vaatimukset, asian vaatimat toimenpiteet ja sen, miten avustaja on tehtävänsä hoitanut. Käräjäoikeus on samaa mieltä työryhmän kanssa kohdissa mietinnön kohdissa 36 ja 37.

2.4. Palkkioperusteiden uudistaminen

Käräjäoikeus arvioi, että siirtyminen verraten kaavamaisesta palkkion maksamisesta ajan käyttöön perustuvaan käytäntöön saattaa lisätä käräjäoikeuden työtä. Istuntokäsittelyn osalta palkkion määrittäminen ei ole ongelmallista. Sen sijaan suurimmassa osassa jutuista palkkion määräämiseen joudutaan paneutumaan asiaan valmistautumisen osalta aivan toisella tavalla kuin aikaisemmin. Näin kenties maksatuskäytännön yksinkertaistamisesta mahdollisesti saatava hyöty jäisi käräjäoikeuksissa saavuttamatta. Pääkaupunkiseudun ja sen ympäristön asianajajat ja asiamiehet avustavat yleisesti Tuusulan käräjäoikeudessa. Voidaan olettaa, että täällä tuntiperusteiseen korvaukseen siirtyminen tuo tuskin suurtakaan säästöä, kun matka-ajan korvaus ehdotuksen säännösten perusteella tulisi yleensä maksettavaksi. 
Säädöspohja ei ole ollut riittävän selvä matka-ajan korvaamisen osalta. Niinpä käytäntö on ollut kirjavaa samankin käräjäoikeuden sisällä. Työryhmän ehdotus selkeyttää matka-ajan korvauksen maksuperusteita ja yhtenäistänee oikeuskäytäntöä.

Palkkion korottaminen ja alentaminen

Valtion varoista maksettavan palkkion määrää arvioitaessa käräjäoikeus joutuu arvioimaan avustajan työn laatua. Ehdotettu uudistus on erityisen kannatettava siltä osin kuin on tarkoitus antaa tuomioistuimille selkeämpi lain mukainen mahdollisuus alentaa palkkiota heikkolaatuisen ja puutteellisen työn vuoksi. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan erityisesti ehdotetun uuden palkkioasetuksen 4 §:n, 10 §:n ja 11 §:n merkitystä saattaisi korostaa ja niin muodoin myös niiden soveltamista saattaisi edistää, että uudet säännökset olisi lain tasolla säädetty.

	Käräjäoikeus ehdottaa harkittavaksi, että ne säännökset, joiden nojalla tuomioistuin 
	puuttuu avustajanlaskun määrään, sijoitettaisiin lakiin ja lain esitöissä tarkemmin 	selostettaisiin niitä tilanteita, joissa tuomioistuinten velvollisuudeksi tulisi laskuun 	puuttuminen

2.5. Sähköisen asiointijärjestelmän kehittäminen

Käräjäoikeus kannattaa sähköisen asiointijärjestelmän kehittämistä.  Esitetyt muutokset saattavat jossakin määrin yksinkertaistaa toimintaa käräjäoikeuksissa. Käytännön etuna sähköisen asioinnin osalta tulevaisuudessa näyttäisi olevan se, että lainkäyttöratkaisuna arvioidaan valmistelun tarpeellisten tuntien ja istuntotuntien määrä järjestelmän toivon mukaan huolehtiessa laskutoimituksista. Kuitenkaan lainkäyttötyön kannalta etuja ei oikeastaan saada.  Paperilla olevan laskun käsitteleminen on ollut helppoa ja vaivatonta tähän saakka. Hankaluudet ovat olleet laskujen sisällössä. Myös hahmotelma (mietinnön sivu 22), jonka mukaan sekä käräjäsihteerin että oikeuden puheenjohtajan tulisi käsitellä ja hyväksyä lasku sähköisesti omilla tunnuksillaan eri päätteiltä tai ainakin atk-kielellä sanotusti eri istunnoissa kaikenlaisine järjestelmiin kirjautumisineen vaikuttaa olevan ristiriidassa työn helpottamistavoitteiden kanssa.

Puheenjohtajan tekemä laskun sähköinen hyväksyntä tuntuu tarpeettomalta. Jos tätä edellytettäisiin, tulisi istuntosaleihin asentaa puheenjohtajille omat päätteet, joita käyttäen hyväksymistoimet voitaisiin tehdä. Istuntoaikaa kuluisi näissä kohdissa hukkaan. Pitäisi olla tulevaisuudessakin riittävää, kun puheenjohtaja allekirjoittaa lainkäyttöratkaisun tai on vastuussa käräjäsihteerin allekirjoittamasta pöytäkirjasta, johon palkkio- tai todistajanpalkkioratkaisu sisältyy. 

Käräjäoikeuden mielestä on tärkeää velvoittaa työryhmän esittämällä tavalla avustaja toimittamaan laskunsa tuomioistuimelle ja vastapuolelle hyvissä ajoin ennen suullista käsittelyä. Säädöstasolla oikeusapulain 3 luvun 17 §:n vastaiselle menettelylle ei kuitenkaan määrätä minkäänlaisia seuraamuksia. Voidaan kysyä, riittääkö ehdotuksen perusteluissa mainittu mahdollisuus ottaa laiminlyönti huomioon yhtenä avustajan palkkiota alentavana tekijänä sille, että tuomioistuimet ryhtyvät palkkiopäätöksissään puuttumaan laskuihin ajatellulla tavalla. 

3.1 Oikeusavun taloudelliset edellytykset ja niiden selvittäminen

Kohdissa 70 ja 71 on käsitelty sitä, millä perusteilla tuomioistuin voi harkita, onko vastaaja velvoitettava korvaamaan valtiolle puolustajan kustannukset. Mietinnössä esitetty kuvaus siitä, että tuomioistuin pyytäisi lausuntoa oikeusaputoimistolta viran puolesta on vieras Tuusulan käräjäoikeudelle ja käsityksemme mukaan muillekin käräjäoikeuksille. Oikeusapuasetuksen 26 §:ssä tarkoitetun selvityksen hankkiminen kuuluu käräjäoikeuden käsityksen mukaan puolustajalle jo oikeusapulaissa mainitun hyvän asianajotavan tai Suomen Asianajajaliiton säännöissä tarkoitetun hyvän asianajajatavan perusteella.

Käräjäoikeus ehdottakin, että ROL:iin lisätään säännös, jonka mukaan päämiehen tai puolustajan tulee esittää oikeusapuasetuksen 26 §:ssä säädetty selvitys, jos vastaaja haluaa vaatia puolustajan kustannusten jättämistä valtion vahingoksi. Pelkästään hyvään asianajotapaan perustuva velvollisuus selvityksen esittämiseen ei ole ollut riittävää monille puolustajan määräyksen saaneille asianajajillekaan.

Toisaalta ehdotettu sakkolaskurin käyttäminen on yksi tapa todeta asianosaisen tulotaso. Taloudellisen tilanteen kokonaisselvitys ja sen määrittäminen, onko päämiehellä mahdollisesti oikeus oikeusapuun kokonaan tai osakorvausta vastaan, vaativat kuitenkin sellaista selvitystä ja laskelmien tekemistä, että se tapahtuu parhaiten oikeusaputoimistossa päämiehen tai puolustajan aloitteesta. 

3.6. Oikeusavun myöntämisajankohta ja taannehtivuus

Työryhmän esitykset ovat kannatettavia. Ne poistavat lain soveltamisessa ilmenneitä ongelmia.

3.7. Puolustajan määräyksen jatkuminen eräissä tapauksissa

Kohdissa 90 – 94 kuvattu tilanne puolustajan määräyksen päättymisestä lain nojalla on ollut omiaan aiheuttamaan epäselvyyttä eikä tässä kohdassa ole ilmeisesti toimittu aina oikein. Ehdotetun ROL 2 luvun 4 § 1 momentin säätäminen on kannatettavaa selventämään tilannetta.

5. Puolustajan ja oikeusapulain mukaisen avustajan kelpoisuudesta

Tuusulan käräjäoikeudessakin saatujen kokemusten mukaan varsin kirjavan taidon ja kokemuksen omaavat lakimiehet tarjoavat asianajopalveluja ja saavat oikeusapulain mukaisia avustajanmääräyksiä. Mietinnön kohdassa 110 mainittujen syiden vallitessa heitä määrätään myös puolustajan tehtävään. Päämiesten etuja ei valitettavasti aina hoideta ammattitaitoisesti ja vastuullisesti. Työryhmän näkemys kelpoisuusvaatimusten tiukentamisesta on perusteltu. Siihen liittyen on selvitettävä myös pätevöitymis-, koulutus- ja valvontajärjestelmän ulottaminen kaikkiin oikeudenkäyntiasiamiehiin. Vertailukohteeksi käy esimerkiksi tilintarkastusala, jossa auktorisoinnin ylläpitäminen edellyttää vuosittaista koulutukseen osallistumista.  Käräjäoikeus kannattaa näistä lähtökohdista työryhmän esitystä kohdassa 114.

6.2. Laki valtion oikeusaputoimistoista

Työryhmän ehdotus lain 12 §:n 2 momentin säännökseksi näyttää kovin kategoriselta. Oikeusapupäätösten tekemiseen voi liittyä vaikeita oikeudellisia kysymyksiä. Käräjäoikeus saattaa harkittavaksi, tulisiko toimistohenkilön oikeutta ratkaista oikeusapuhakemus muissa kuin selvissä asioissa rajoittaa vastaavalla tavalla kuin käräjäoikeuslain 19 §:n 2 momentissa on tehty delegoitua ratkaisuvaltaa käyttävän kansliahenkilökunnan osalta.

7. Ehdotuksen taloudelliset vaikutukset

Palkkioasetuksen muutokset tulevat varmaankin joltakin osin yksinkertaistamaan toimintaa käräjäoikeuksissa sitten, kun hahmoteltu sähköinen asiointi otetaan käyttöön ja se toimii luotettavasti.
Muutosten merkitys on kuitenkin suhteellisen vähäinen tuomioistuimissa. Palkkion määrittämiseen saattaa kulua edellä todetulla tavalla aiempaa enemmän aikaa. Kustannuksia on lisäksi omiaan lisäämään tarve hankkia istuntosaleihin puheenjohtajille omat päätteet. 

Tuusulan käräjäoikeuden ehdotus oikeusapulain 20 § 2 momentin muuttamiseksi

Käräjäoikeus esittää, että säännös muutettaisiin muotoon, jonka mukaan

	tuomioistuimen on velvoitettava oikeusavun saaja suorittamaan avustajalleen oikeusavun 	omavastuuosuuden.

Ehdotuksessa on käytetty tässä kohdassa nykyistä sanamuotoa, jota on tulkittu monesti niin, että suorituslauselma on annettu vain silloin, kun avustaja sitä vaatii. Tämä oli myös ministeriön järjestämässä koulutuksessa esitetty kanta. Tuo tulkinta on johtanut konkreettisiin epäilyksiin väärinkäytöksistä. Vastaajalle määrätty yksityinen avustaja on jopa ilmaissut istunnossa ajatuksen, että hänelle riittää valtion varoista maksettava osuus ja ettei hän tule vaatimaan päämieheltään omavastuuta. Helsingin hovioikeuden lainkäytön yhtenäistämistyöryhmä on antanut säännöksen tulkinnasta toisensisältöisen suosituksen.  Lainmuutos muuttaisi käytännön yksiselitteiseksi ja olisi omiaan estämään oikeusapulainsäädännön tavoitteiden kiertämistä.

Tuusulan käräjäoikeuden ehdotus valtioneuvoston asetukseksi oikeusavun palkkioperusteista.

Käräjäoikeus esittää, että ehdotetut 4 §, 10 § ja 11 § kirjoitetaan selkeämmiksi ja erikseen harkitaan, onko syytä siirtää palkkion korottamis- ja alentamisperusteet lakiin.

Tuusulan käräjäoikeuden ehdotus käsitteiden selkeyttämiseksi

Oikeusapulaissa puhutaan hyvästä asianajotavasta ja esimerkiksi Suomen Asianajajaliiton säännöissä hyvästä asianajajatavasta. Lainmuutoksen yhteydessä olisi syytä käsitellä ainakin hallituksen esityksen perusteluissa, missä määrin näillä käsitteillä tarkoitetaan samaa asiaa. Hyvä asianajotapa jää muutoin liian epämääräisesti määritellyksi käsitteeksi. Jos tuomioistuimelle on tarkoitus asettaa velvollisuuksia ja toisaalta antaa mahdollisuuksia arvioida avustajan työn laatua entistä enemmän, johtoa avustajan työn laadun arviointiin pitäisi saada enemmän. Toisaalta sitä olisi saatavissa nimenomaan asianajajia koskevista säännöksistä ja ratkaisuista. 

Ehdotuksessa käytetään käsitettä ”muu oikeustieteen kandidaatin tutkinnon suorittanut henkilö”. Yliopistollisia tutkintorakenteita uudistettaessa myös oikeustieteellisen loppututkinnon nimike on muuttunut. Tuusulan käräjäoikeus esittää harkittavaksi, tulisiko ehdotukseen liittyviä säännöksiä kosketellulta osin tarkistaa.

Lausunnon valmistelu.

Käräjäoikeuden lausunnon on valmistellut käräjätuomari Mikko Saleva ja se on käsitelty käräjäoikeuden johtoryhmässä.

Laamanni		Heli Lehto-Kinnunen