Kemi 28.6.2007

KEMIN OIKEUSAPUTOIMISTON LAUSUNTO
OIKEUSAPULAIN MUUTOSTARPEISTA

		On järkevää ja kannatettavaa pyrkiä selkiyttämään ja mahdollisuuksien
		mukaan yksinkertaistamaan palkkioiden määräytymisperusteita, vaikkakaan
		vuoden 2002 oikeusapu-uudistuksen perusratkaisuista eli oikeusturvava-
		kuutuksen ensisijaisuudesta ja mahdollisuudesta saada oikeusapua osakor-
		vausta vastaan ei ole tarvetta luopua.

		Palkkioiden määrääminen soveltuu luontevimmin käräjäoikeuksien tehtä-
		väksi. Niillä on parhaat edellytykset arvioida asian vaativuus ja suoritetun
		työn määrä ja laatu. Avustajan laskussa mainittujen toimenpiteiden tarpeel-
		lisuuden arviointi on lainkäyttöön kuuluva normaali tehtävä. Tulevat tieto-
		tekniset ratkaisut helpottanevat osaltaan palkkioiden määräämistä.

		On järkevää, että julkisen oikeusavustajan antaessa oikeusapua tehtävään
		käytetty aika on yleisenä palkkioperusteena ja julkisia oikeusavustajia kos-
		kenut PalkkioA:n 11 § kumotaan.

		Esitetään, että OAL : n 22 §:ään palautetaan oikeudenkäyntikulujen koh-
		tuullistamissäännös. OK 21:8 b :n nojalla oikeudenkäyntikulujen kohtuul-
		listuttaminen on osoittautunut ongelmalliseksi. Valtiolle maksettavia todis-
		telukustannuksiakin voidaan kohtuullistuttaa. Valtiolle määrätyt oikeuden-		käyntikulut jäävät suurimmaksi osaksi perimättä aiheuttaen turhaa työtä
		useassa viranomaisessa.

On järkevää ajankäytön ja kokonaisuuden kannalta, että luovutaan lähtökohtaisesti vaatimasta erilaisia tositteita vähävaraisilta alle 650 € kuukaudessa ansaitsevilta. Oikeusaputoimistojen työtä vähentäisi käytännössä suoran yhteyden saaminen verotustietoihin. Toimistot voisivat tarvittaessa tarkistaa tiedot suoraan verottajalta.

Käytännössä on osoittautunut aikaavievimmäksi vaiheeksi erityisesti yksityisille asiamiehille tehtävien oikeusapupäätösten yhteydessä selvittää rikosasioiden epäiltyjen ja vastaajien avio- ja avopuolisoiden tuloja, joten on järkevää, ettei niitä enää tarvitsisi selvittää.

Puhelinneuvonnan joustavuuden ja sujuvuuden vuoksi on olennaista, ettei asiakkaan tuloja tarvitse selvittää.

					2.

Oikeusapumaksun tulorajan nostaminen vähintään oikeusavun omavastuun perimisen alarajalle on paikallaan, koska yksinäisen henkilön ulosmittauksen
suojaosuuskin on 585 € kuukaudessa.

Asioiden käsittelyä joustavoittaisi ja nopeuttaisi myös se, että tuomioistuimet voisivat käyttää suoraan verotustietoja määrätessään vastaajalle puolustajan,
eikä tuomioistuinten tarvitsisi pyytää oikeusaputoimistoilta vastaajien taloudellisia selvityksiä.

On joustavinta ja järkevintä, että asiaa käsittelevä tuomioistuin päättää yksinomaisesti oikeusavun myöntämisestä oikeusturvavakuutuksen ylärajan ylittäviin kustannuksiin. Tuomioistuimella on paremmat edellytykset arvioida oikeusavun tarvetta kuin oikeusaputoimistoilla.

Voimassa olevan OAL:n 13 §:n 2 momenttia on tulkittu käytännössä vaihtelevasti, joten esitetty muutos selkiyttäisi tilannetta ja vaikuttaisi myös siihen, että avustajat hakisivat oikeusapua ajoissa, kun oikeusapu ei yksiselitteisesti koskisi pääasiaa koskevan ratkaisun antamista edeltäneitä toimenpiteitä, jos oikeusapuhakemus on tehty vasta sen jälkeen, kun asia on tuomioistuimessa ratkaistu.

Julkissektorin palveluksessa olevien asianomistajien tai vastaajan asemaan virantoimittamisessa tai työtehtävien hoitamisessa joutuneiden henkilöiden oikeus oikeudenkäyntiavustajaan on aiheuttanut tulkintaongelmia. Julkissektorin palveluksessa olevia koskevat säännökset eli Laki eräistä oikeudenkäynneistä  valtion palveluksessa oleville aiheutuvien kustannusten korvaamisesta valtion varoista sekä Laki eräistä oikeudenkäynneistä kunnan ja kuntainliiton palveluksessa oleville aiheutuvien kustannusten korvaamisesta kunnan tai kuntainliiton palveluksessa oleville on sijoitettukin työlainsäädännön yhteyteen. Selkeintä olisi, että kyseiset säännökset kaikilta osiltaan sisällytettäisiin ROL:iin asianomistajan oikeudenkäyntiavustajaa koskevien säännöstön lisäksi ja nämä   erityislait kumottaisiin. Jouduttuaan syytetyn asemaan viran toimittamisessa tai työssä julkissektorin palveluksessa oleva olisi oikeutettu puolustajaan ja kuluvastuut määräytyisivät ROL:n 2 luvun mukaisesti.

Oikeusaputoimistojen hallinnollisten yhdistymisten lisäännyttyä toimipaikkojen säilyessä kuitenkin pitkälti ennallaan on kansalaistenkin kannalta selkeintä, että sivutoimisto-käsitteestä luovutaan.

Esitetään harkittavaksi, tulisiko oikeusaputoimen johtajille siirtää julkisten oikeusavustajien nimittäminen.