Lausunto liikenne- ja viestintäministeriölle hallituksen esitysluonnoksesta Tietoyhteiskuntakaareksi

Tietoalan toimihenkilöt ry toimii tietotekniikan palvelualan työehtosopimuksen neuvottelijana. Tietoalan toimihenkilöt ry on akavalaisen Uusi Insinööriliitto UIL ry:n valtakunnallinen jäsenjärjestö, joka edustaa lähes 7000 tietotekniikan ammattilaista jotka työskentelevät IT -alalla.

Tietoyhteiskuntakaari on esityksenä hyvin laadittu kokonaisuus sähköisen viestinnän toimialasta. Perusteluissa on kattavasti tuotu esiin niin nykytila, kansainvälinen kehitys, kuin vaikutusanalyysi.

Esitys niputtaa useita tietoyhteiskunnan toiminnalle välttämättömiä lakeja yhdeksi kokonaisuudeksi, mutta lakia vahvasta sähköisestä tunnistautumisesta ja sähköisestä allekirjoituksesta ei ole otettu mukaan tähän uudistukseen. Tunnistautuminen on sähköisen viestinnän yksi merkittävimmistä peruselementeistä, jonka varaan sähköiset palvelut tukeutuvat. Tästä syystä laki vahvasta sähköisestä tunnistautumisesta ja sähköisestä allekirjoituksesta tulisi tuoda osaksi tätä kokonaisuutta, kuten esimerkiksi esitetyn lain 172§ tuodaan esiin. 

2§ Määritelmä

Lakiehdotuksen perustelussa on termistöä avattu erinomaisesti, mutta itse lakiehdotukseen termistö on käsitelty ehkä tarpeettoman suppeasti. Luonnollisesti esimerkit eivät itse lakiesitykseen kuulu, mutta erityisesti nyt uusien käsitteiden osalta tulisi laajemmin kuvata niiden merkitys.

137§ Viestin ja välitystietojen luottamuksellisuus

Lakiehdotuksen perusteluissa (s.137) mainitaan
"Viestinnällä ei myöskään ole välttämättä aina kahta osapuolta..."
- Viestinnässä on aina kaksi osapuolta ja selkeämpää olisi tuoda esiin, että sama taho voi toimia samassa viestinnässä kummassakin roolissa. Näin vältytään tulkintaerimielisyyksiltä ja tarpeettomalta monimutkaistamiselta.

"Eräs poikkeuksellinen tilanne viestinnän osapuolia tarkasteltaessa on viestinnän toisen osapuolen menehtyminen..."
- Vainajien perillisillä ei tulisi olla mitään oikeutta tulla vainajan henkilökohtaisien viestien viestintäosapuoleksi. Vainajan sijasta tälle kuuluvat viestit tulee käsitellä kuten perinteinen posti. Vainajan edustajana saisi toimia kuolinpesä, joka voi viestinnänosapuolena luovuttaa viestit perillisille tai vainajan tahdon mukaisesti. Kuolinpesällä ei kuitenkaan saa olla oikeutta jatkaa viestintää vainajan puolesta, eli koskee vainajan elossa ollessaan vastaanottamia tai lähettämiä viestejä. Uudemmista viesteistä kuolinpesän tulee informoida lähettäjää avaamatta viestin sisältöä, jolloin lähettäjä voi halutessaan jatkaa viestintää toisen viestintäosapuolen kanssa.

180§ Tekijänoikeutta tai lähioikeutta loukkaavan aineiston saannin estäminen

Tekijänoikeuksien edustajille on laissa annettu lähes viranomaisiin (179§) rinnastettava erityisasema. Sinällään tämä on ymmärrettävää, kun työläitä tulkinta-asioita halutaan siirtää suoraan tietoyhteiskuntapalvelun tuottajan tulkittavaksi. Toisaalta 181§-185§ soveltuisi laajemmaksi ilmoituskäytännöksi laittoman tai epäasiallisen aineiston poistamiseksi. 

Laajennettuna lain kohta soveltuisi myös tekijänoikeudellisen ja lähioikeudellisen väärinkäytön ilmoittamiseen, jolloin tietoyhteiskuntapalvelun tuottaja voisi itsenäisesti tehdä soveltuvat toimenpiteet. Pakottava määräys tulee aina tehdä vain viranomaispäätöksellä tai oikeuden antamalla määräyksellä. Lisäksi Viestintäviraston tulisi kerätä tilastoa vuosittaisista ilmoitusmääristä merkittävien tietoyhteiskuntapalveluntuottajilta, tietojen kerääminen ja ilmoittaminen tapahtuisi omatoimisesti.

261§ Suojauksen purkujärjestelmää käyttävälle yritykselle asetettavat velvollisuudet (ja 262§)
Sähköisen viestinnän suojauksesta 260§ kielletään yleisesti sähköisen purkujärjestelmän luvaton käyttö, mutta tässä esitetään vaatimuksia purkujärjestelmille vain televisio- ja radio-ohjelmistojen osalta. Sähköisessä viestinnässä käytetään myös useita erilaisia salausjärjestelmiä, tosin nämä eivät pääsääntöisesti ole kuluttaja-asiakkaan käytettävissä. Tämä kohta tulisi muotoilla teknologianeutraaliksi ja vähemmän televisio- ja radio-toimintaan liitetyksi. Samat velvollisuudet kohdistuisivat kaikkiin salauksenpurkujärjestelmiin (laitepohjaiset sekä ohjelmalliset).

263§ Toimenpiteet tietoturvan toteuttamiseksi
Automaattisen sisällön analyysin ja automaattisen estämisen periaatteet tulisi olla viestintäverkon käyttäjien tiedossa. Analyysia suorittavalla taholla tulee olla selkeä ennakkokäsitys, mitä suodatuksella pyritään tekemään. Näin perustellaan luonnollisella tavalla analysoinnin ja suodattamisen tarve. Käytännössä tätä voidaan verrata henkilötietorekisterien osalta käytössä olevaan rekisteriseloste- käytäntöön ja tätä vastaava käytäntö "suodatus- ja analysointiseloste" voitaisiin tuoda velvoitteeksi lakiin. Luonnollisesti Viestintävirastolla on lain mukaan oikeus tämän tyyppisen velvoitteen vaatimisesta, mutta se ei ulotu yhteisötilaajaan.

Lopuksi haluaisimme vielä tuoda esiin yleisen huolen Viestintäviraston laajasta monialaisesta toimintakentästä tämän lakiesityksen puitteissa. Viestintäviraston tulee varmistaa, ettei se toimi aktiivisena osapuolena, niin toimilupien myöntäjänä, ehtojen valvojana, kuin mahdollisen viranomaisyhteistyön kautta esitutkinnan asiantuntijana. Viimekädessä Viestintävirasto toimii myös rangaistuksen toimeenpanevana tahona. Oikeusturvan perusperiaate on, ettei yksi taho voi toimia kaikissa näissä rooleissa tietoyhteiskunnan toimintoihin liittyen.

Tietoalan toimihenkilöt ry

Esa Koskinen			Juha Reinisalo
Puheenjohtaja			Varapuheenjohtaja