HELSINGIN HOVIOIKEUS	         					
PL 76,  Radanrakentajantie 5		
00521 Helsinki						
Puhelin  010 3640 500, Telefax   010 3640 512 kirjaamo		               
Sähköpostiosoite  helsinki.ho@om.fi

			5.6.2007

OIKEUSMINISTERIÖLLE

Viite:  Oikeusministeriön lausuntopyyntö 5.4.2007 
OM 6/41/2006
OM022:00/2006

Lausuntonaan oikeusministeriön työryhmämietinnöstä 2007:3 rangaistusmääräys- ja rikesakkomenettelyä koskevaksi lainsäädännöksi hovioikeus esittää kunnioittaen seuraavaa:

1. Yleistä
Mietinnössä ehdotetaan muun muassa, että rangaistusmääräys- ja rikesakkomenettely korvataan perustuslainmukaisella prosessiekonomisesti järkevällä menettelylajilla. Rangaistusmääräysmenettelystä ja rikesakkomenettelystä annetut lait ehdotetaan korvattavaksi sakko- ja rikesakkomääräysmenettelystä annettavalla lailla. Ehdotuksen mukaan rangaistusmääräys korvautuisi valvontaa suorittavien virkamiesten ( poliisi-, tulli- ja rajavartiomies) antamilla enintään 20 päiväsakon rangaistukseen johtavilla sakkomääräyksillä ja vakavimmissa tapauksissa syyttäjän sakkomääräyksillä. Ensiksi mainitut enintään 20 päiväsakon rangaistukseen johtavat asiat menisivät sakkovaatimuksella syyttäjän ratkaistavaksi, jos epäilty riitauttaa päiväsakon rahamäärän määräytymisperusteen. Sakkomääräyksellä määrättyä sakkoa ei saisi muuntaa vankeudeksi.

Rikesakkomääräyksen voisi antaa lisäksi virallinen syyttäjä ja tuomioistuin voisi tuomita rikesakon rikkomuksesta, joka tulee sen käsiteltäväksi tavallisessa rikosasioiden käsittelyjärjestyksessä. Rikesakkoon voitaisiin liittää enintään 1.000 euron menettämisseuraamus. 

Asian käsitteleminen ja ratkaiseminen uuden menettelylain mukaisessa menettelyssä edellyttäisi asianomistajan ja rikkomuksesta epäillyn suostumuksen. Jos suostumusta ei annettaisi, asian käsittely jatkuisi tavallisessa rikosasian käsittelyjärjestyksessä. Epäillyn suostumus voitaisiin jälkikäteen antaa maksamalla sakko tai rikesakko määräajassa hänelle annetun rangaistusvaatimuksen perusteella. Suostumukseen perustuvan järjestelmän ulkopuolelle jäisivät ajoneuvoa pysäyttämättä havaituista liikennerikkomuksista määrätyt rikesakot, joita voitaisiin edelleen vastustaa. 

Rikesakkorikkomuksista säädettäisiin niitä koskevassa laissa, jossa rikkomuksesta voitaisiin määrätä seuraamukseksi ainoastaan rikesakko. Samalla rikesakkorikkomuksesta rangaistavien tekojen kuvausta tarkennettaisiin laillisuusperiaatteen edellyttämällä tavalla.

2. Sääntelyn tarpeellisuus
Esityksen tavoitteena on puuttua voimassa olevan lainsäädännön ongelmiin ja saada summaarisia asioita koskeva lainsäädäntö vastaamaan perustuslain vaatimuksia.

Perustuslain 8 §:stä ilmenevään rikosoikeudelliseen laillisuusperiaatteeseen liittyy lainsäätäjälle suunnattu epämääräisen lainsäädännön kielto. Laillisuusperiaatteeseen liittyvä ongelma on ollut se, että rikesakko on konkreettisesti liitetty tiettyjen rikkomusten seuraamukseksi asetuksessa eli rikesakkorikkomusasetuksessa. Lisäksi asetuksen säännöksistä osa on ollut blankorangaistussäännöksiä.

Voimassa olevaan rangaistusmääräys- ja rikesakkomenettelylainsäädäntöön liittyvä perustuslaillinen ongelma tuomiovallan siirtämisestä tuomioistuimen ulkopuolelle pyritään poistamaan vahvistamalla epäillyn ja asianomistajan asemaa edellyttämällä menettelylle heidän suostumustaan. Hovioikeus ei pidä ongelmallisena tuomiovallan siirtämistä valvontaa suorittaville virkamiehille (poliisi-, tulli- ja rajavartiomiehille) ottaen huomioon, että heidän osaltaan työn asiallinen ohjeistus ja valvonta on järjestetty ja heidän määräämänsä sakkomääräys voi olla enintään 20 päiväsakkoa ja menettämisseuraamus enintään 1.000 euroa.

Ehdotuksessa esitetään muutoksenhakukiellon poistamista käräjäoikeuden rikesakkoasioissa antamiin ratkaisuihin. Jos asia syyteharkinnan kautta päätyisi käräjäoikeuteen, sen tuomioon voitaisiin hakea normaalisti muutosta valittamalla hovioikeuteen. 

Perustuslain 21 §:n mukaan jokaisella on oikeus saada oikeuksiaan ja velvollisuuksiaan koskeva päätös tuomioistuimen tai muun riippumattoman lainkäyttöelimen käsiteltäväksi ja oikeus hakea muutosta on turvattu lailla. Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen (SopS 19/1990) 6 artiklan 1 kappaleen mukaan jokaisella on oikeus oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa. Sopimuksen 7 lisäpöytäkirjan 2 artiklan mukaan jokaisella rikoksesta tuomitulla on oikeus saada syyllisyyskysymys tai tuomittu rangaistus tutkittavaksi ylemmässä tuomioistuimessa. Ehdotus täyttää edellä mainitut vaatimukset.

3. Yksittäisiä huomautuksia
Suostumus
Nykyisessä rangaistusmääräysmenettelyssä asia päätyy käräjäoikeuteen epäillyn vastustamisen kautta. Menettelylle ei vaadita epäillyn suostumusta. Ehdotuksessa tuomioistuimen ulkopuolinen menettely edellyttää epäillyn suostumusta muissa kuin ajoneuvoa pysäyttämättä havaituissa liikennerikkomuksissa. Koska menettelyn käyttäminen edellyttää ehdotuksen mukaan epäillyn aktiivisia toimia, uudistus tullee näin ollen aiheuttamaan kyseisten asioiden lukumäärän kasvua tavallisessa rikosasioiden käsittelyjärjestyksessä pääasiassa alioikeuksissa ja siten aiheuttamaan tuomarien ja syyttäjien työmäärän lisääntymistä.

Ehdotus tuomioistuimen mahdollisuudesta tuomita rikesakkoa
Aikaisemmin rikesakot tulivat käräjäoikeuteen ainoastaan rikesakon vastustamisina eikä alioikeudella ollut mahdollisuutta käyttää rikesakkoa muissa asioissa. 

Ehdotuksessa rikesakkoa tulee tuomita tuomioistuimessa rikkomuksista, jotka on saatettu tuomioistuimeen tavallisessa rikosasioiden käsittelyjärjestyksessä. Kyseinen uudistus tulee aiheuttamaan seuraavanlaisia ongelmia:

Laissa rikesakkorikkomuksista olevat kiinteät rikesakot poistavat tuomioistuimen harkinnan rangaistuksen määrästä. Rikesakko on rangaistuksena kiinteämääräinen eikä sen tuomitseminen edellytä harkintaa. Tällöin ei esimerkiksi lieventämis- tai kohtuullistamisperusteita voida käyttää.

Lukuisat erilaiset rikesakot tulevat alioikeudessa, varsinkin niitä istuville notaareille, aiheuttamaan ylimääräistä tarkkuutta vaativaa työtä, etenkin silloin kun sama vastaaja tuomitaan samalla kertaa sakkorikoksesta ja rikesakkorikoksesta. Tuomioistuimella ei ole tällaisessa tilanteessa mahdollisuutta tuomita pelkästään yhteistä sakkorangaistusta, vaan ehdotettavan rikoslain 7 luvun 3 a §:n mukaan sakkorangaistus on tuomittava 10 eurolla korotettuna ja sakkorangaistuksen on ennen korotuksen tekemistä oltava vähintään ankarimman rikesakon suuruinen. Tämä mahdollistaa lukuisat virhemahdollisuudet. 

Lisäksi mainittakoon, että sakonmuuntorangaistuksen yhteydessä ei RL 7:3 a §:n mukaista 10 euron korotusta saa muuntaa vankeudeksi. Tämä monimutkaistaa sakonmuuntorangaistusten määräämistä.

Hovioikeus ehdottaa, että asiaa tulisi tarkentaa esimerkiksi antamalla tuomioistuimelle mahdollisuus tuomita samalla kertaa tuomittavista sakko- ja rikesakkoteoista pelkkä sakkorangaistus ilman nyt ehdotettavaa 10 euron korotusta. 

Koska rikesakko on lisätty uutena rangaistusmuotona tuomioistuimille, tulisi sen käyttöönottoa tarkastella laajempana kokonaisuutena ottaen huomioon esimerkiksi rikoslain 6 luvun 13 §:n mukaisen vähennyksen. Samassa yhteydessä tuomittaviksi tulevien muiden rikosten vapaudenmenetysaika tulisi syytteiden hylkäämistapauksissa olla mahdollista vähentää myös rikesakosta samoin kuin sakkorangaistuksesta (kts. KKO 1987:71). 

Ehdotuksen mukaan rikesakko on kiinteämääräinen eikä sen tuomitsemiseen vaikuta syytetyn ikä tai mielentila. Tämän johdosta ongelmaksi voi muodostua nuoren henkilön tai alentuneesti syyntakeisen henkilön osalta rangaistusasteikon lieventämättä jääminen ehdotetun rikoslain 7 luvun 3 a §:n mukaisessa yhteisen rangaistuksen määräämistilanteissa.

Voimaantulo
Lievemmän lain periaate huomioon ottaen rikesakko uutena rangaistusseuraamuksena aiheuttaa hovioikeudessa siirtymäkauden aikana säännösten monimutkaisuudesta johtuen harkintaa lain valinnassa, mikäli rikesakko olisi lievempi seuraamus kuin aikaisemmin tuomittu sakko. Esimerkiksi järjestysrikkomuksesta voidaan ehdotuksen mukaan tuomita ainoastaan rikesakkoon kun taas voimassa olevan lain mukaan siitä tuomitaan sakkoa.

4. Muuta
Ehdotetun säädöstekstin sisällön, uusien säädösten muihin lakeihin aiheuttamien muutosten tai lakiteknisten seikkojen osalta hovioikeudella ei ole muilta osin lausuttavaa.

Presidentti			Lauri Melander

Kansliapäällikkö		Kristina Kahlas-Capodistrias

Lausunnon ovat valmistelleet hovioikeudenneuvos Leeni Kivalo ja viskaali Kati Lavi.