Oikeusministeriölle

Viite OM 26/41/2007

	Arviomuistio EU:n Osakkeenomistajan eräiden oikeuksien käyttämisestä julkisesti noteeratuissa yhtiöissä annetun direktiivin (2007/36/EY) täytäntöönpanosta Suomessa

Yleistä
	Arviomuistion otsikon ”Direktiivin tausta ja tavoitteet” alla todetaan komission asettaneen toimintasuunnitelmassaan yhtiöoikeuden uudistamiseksi ja omistajanohjauksen parantamiseksi Euroopan unionissa tavoitteeksi, että osakkeenomistajille annettaisiin paremmat mahdollisuudet käyttää oikeuksiaan jäsenvaltioissa. Edelleen todetaan Euroopan parlamentin asettuneen päätöslauselmassaan tukemaan komission pyrkimyksiä mm. laajentaa oikeutta äänestää asiamiehen välityksellä ja mahdollisuutta osallistua yhtiökokouksiin sähköisesti sekä varmistamalla, että valtion rajat ylittävää äänioikeutta voidaan käyttää.

	Finanssialan Keskusliiton (FK) näkemyksen mukaan edellä olevassa on todettu ne keskeiset päämäärät, jotka direktiivin täytäntöönpanossa tulisi ottaa huomioon. Muissa jäsenvaltioissa asuvien osakkeenomistajien osallistuminen päätöksentekoon tulisi tehdä mahdolliseksi käytännössä eikä vain teoriassa. Tämä merkitsee muun ohella sitä, että kokouskutsuaikojen tulisi olla riittävän pitkiä. Ulkomaiseen omistukseen perustuva osakkeenomistajan oikeuksien käyttö toteutuu merkittävässä määrin hallintarekisteröinnin kautta moniportaista säilytysketjua pitkin asiamiesten välityksin. Tässä asetelmassa tiedon kulku on vääjäämättä hitaampaa kuin suoraan tiedossa olevien osakkeenomistajien kanssa asioitaessa. Kokouskutsuajan pidentäminen vähintäänkin arviomuistiossa ehdotettuun mittaan on perusteltua.

	Edellä olevasta näkökulmasta myös kokouskutsun asialistan mahdollisimman tarkka ja selkeä sisältö sekä järjestettävissä olevissa rajoissa pitäytyminen sen mukaisessa asioiden käsittelyjärjestyksessä olisi ulkomaisten osakkeenomistajien tehokkaan osallistumisen kannalta ensiarvoisen tärkeää. Asiamiestä näissä puitteissa käytettäessä reagoiminen uusiin ja/tai oleellisiin muutoksiin kokouksen kuluessa ei ole käytännössä mahdollista ja osallistuminen kokoukseen menettää siten merkityksensä. Käytännössä näitä ongelmia vähentäisi tai ne poistaisi kokonaankin mahdollisuus osallistua kokoukseen sähköisesti. FK pitääkin tämän osallistumismuodon mahdollistamisen edelleen kehittämistä lainsäädäntöteitse erittäin merkityksellisenä.

Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva säännöstö

	FK.n kannattaa arviomuistiossa ehdotettua direktiivin täytäntöön panemista keskeisiltä osiltaan vain pörssiyhtiöitä koskevana.
Selkeintä ja johdonmukaisinta olisi sisällyttää tarvittavat säännökset osakeyhtiölakiin. FK:n näkemyksen mukaan tämän tulisi olla ensisijainen vaihtoehto. Kuitenkin, kuten arviomuistiossa todetaan, arvopaperimarkkinalaissa ja muussa normistossa on jo nykyisellään pörssiyhtiöiden osalta muun ohella keskeisintä ja ehkä ongelmallisinta nyt kysymyksessä olevaa säännöstöä eli yhtiökokouskutsun esittämistä ja sen sisältöä koskevia määräyksiä. Tähän nähden ei arviomuistiossa esitetty oikeusministeriön näkemys direktiivin täytäntöönpanon muodosta toisi juurikaan muutosta jo vallitsevaan asiaintilaan. Esiin nostettu riski päätösten pätemättömyysperusteiden mahdollisesta vaikeasti hallittavasta laajenemisesta, jos säännökset sisällytettäisiin osakeyhtiölakiin, näyttäisi myös olevan realistinen. 
Siinä tapauksessa, että säännösten täytäntöönpanotavaksi valitaan arvopaperimarkkinaoikeudellinen normisto, saattaisi lakia alemman asteisen sääntelyn käyttö johtaa ainakin säännöstön oikean noudattamisen hahmottamiseksi tarvittavan kokonaiskuvan muodostamisen vaikeutumiseen. Mitä pidemmälle ja mitä useampiin eri säännöstöihin selkeästi yhtiöoikeudellisesta lainsäädännöstä eriydytään, sitä ongelmallisemmaksi eri toimissa huomioon otettaviksi välttämättömien määräysten koostaminen muodostuu.
Asiamiehen välityksellä äänestäminen ja äänten jakaminen
Ulkomaiset osakkeenomistajat, kuten sijoitusrahastot, antavat usein osakkeidensa hallinnoinnin esimerkiksi riskin jakamistarkoituksessa kahden tai useamman varainhoitajan vastattavaksi. Varainhoitajat hallinnoivat rahaston omaisuutta itsenäisesti toistensa toiminnasta tietämättä.
Mainitun sijoitusrahaston osallistuessa yhtiökokoukseen merkitään osakasluetteloon tilapäisesti osakkeenomistajaksi rahasto ja koko sen omistus yhtiössä jaetusta varainhoidosta riippumatta. Hallintarekisteröinnin hoitaja (pankki) saa äänestysohjeet osakasluetteloon merkityllä nimellä, mutta ne voivat olla erilaiset eri varainhoitajien hallinnoimien omaisuudenhoitotilien osakeomistusten osalta. Varainhoitajat äänestävät itsenäisesti eivätkä voi neuvotella keskenään, koska se olisi vastoin jaetun varainhoidon periaatetta.
Pidettäessä vallitsevana periaatteena osakkeenomistajaa koskevaa kieltoa äänestää eri tavoin eri tavoin eri osakkeillaan, joudutaan edellä kuvatussa tilanteessa käytännössä menettelemään niin, että hallintarekisteröinnin hoitaja hylkää jaetut äänestysohjeet. Tällöin rahaston osallistuminen yhtiökokoukseen ainakin koko omistuksellaan mitätöityy. Tämä on puolestaan FK:n jäsenyhteisöiltä saatujen tietojen mukaan johtanut siihen, että osa ulkomaisista osakkeenomistajista on pitäytynyt osallistumasta Suomessa pidettäviin yhtiökokouksiin.
Siinä tapauksessa, että esimerkkirahaston osakkeenomistuksen hallinnointi on jakautunut useammalle pankille, voi sillä edellä sanotusta huolimatta käytännössä olla yhtiökokouksessa useampikin asiamies ja erisisältöiset äänestykset saman osakeomistuksen pohjalta tosiasiallisesti toteutuvat.
Kuten aiemmin on todettu, täytäntöön pantavan direktiivin tavoitteena on muun muassa edistää osakkeenomistajien osallistumista yhtiökokoukseen. Tavoitetta on perusteltu corporate covernance -periaatteella ja sillä, että osakkeenomistajien harjoittama asianmukainen valvonta on tehokkaan omistajaohjauksen edellytys. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja edellä kuvattujen ongelmien poistamiseksi Suomen tulisi omaksua tulkintalinja, jonka mukaan äänten jakaminen yhtiökokouksessa olisi sallittua.
Ääntenjakamista koskevaa kieltoa on perusteltu sillä, että yhtenäinen äänestäminen on tarpeen osakkeenomistajan vastuun selkeyttämiseksi. Ääntenjakaminen voi myös aiheuttaa tulkintakysymyksiä siitä, onko osakkeenomistajalla oikeus ajaa moitekannetta yhtiötä vastaan yhtiökokouksen päätöksen perusteella.
Osakeyhtiölain 22:2:n mukaan osakkeenomistajan on korvattava vahinko, jonka hän on myötävaikuttamalla ko. lain tai yhtiöjärjestyksen rikkomiseen tahallaan tai huolimattomuudesta aiheuttanut yhtiölle, toiselle osakkeenomistajalle tai muulle henkilölle. Siten osakas voi joutua vastuuseen myötävaikuttamalla osakeyhtiölain tai yhtiöjärjestyksen vastaiseen päätökseen.
Myötävaikutuksella tarkoitettaneen, yhtiökokouksen kyseessä ollessa, osallistumista päätökseen, joka on osakeyhtiölain tai yhtiöjärjestyksen vastainen. Osallistumisen ”voimakkuudella” ei tulisi tässä yhteydessä olla merkitystä korvausvastuuta arvioitaessa. Yhdelläkin yhtiökokouksessa annetulla äänellä voi vaikuttaa äänestykseen siten, että tuloksena on yhtiökokouspäätös. Osakeyhtiölain 22:2:n soveltaminen ei vaikeutuisi kohtuuttomasti, vaikka äänten jakaminen sallittaisiinkin.
Osakkeenomistaja voi äänestämällä tehtävän päätöksen puolesta menettää oikeutensa moittia yhtiökokouksen päätöstä. Arviomuistion mukaan osakkeenomistaja menettäisi oikeutensa moitekanteen nostamiseen, vaikka olisi äänestänyt päätöksen puolesta vain osalla osakkeistaan, mikäli äänten jakaminen katsottaisiin jatkossa sallituksi. Kannanottoa voidaan pitää asianmukaisena, eivätkä moitekanteen nostamisoikeuteen liittyvät tulkintaongelmat siis muodosta estettä hyväksyä äänten jakaminen.
Edellä olevilla perusteilla äänten jakaminen tulisi FK:n näkemyksen mukaan sallia yleensäkin, mutta erityisesti ulkomaisten osakkeenomistajien mahdollisuuden osallistua yhtiökokoukseen turvaamiseksi sekä hallintarekisteröinnin hoitajana toimivien pankkien nykyisellään mittavan aiheettoman työmäärän poistamiseksi. Äänten jakamiseen liittyvät ongelmat ovat vähäisempiä kuin ne käytännön vaikeudet, jotka johtuvat tulkinnasta, jonka mukaan se ei olisi sallittua.
FINANSSIALAN KESKUSLIITTO

Erkki Kontkanen
johtaja