Oikeusministeriö			LAUSUNTO	 S 184/11

				07.04.2011

Viite: 	Lausuntopyyntö OM 24/33/2009
	OM009:00/2010

Asia:	Edunvalvonnan ostopalvelut oikeusaputoimistoissa   (oikeusministeriön mietintöjä ja lausuntoja 86/2010)

	Tampereen maistraatin edustaja on ollut erikseen työryhmän kuultavana alueella tällä hetkellä toimivien ostopalvelusopimusten johdosta.

	Tampereen maistraatti lausuu ostopalvelutyöryhmän mietinnön  johdosta maistraatin näkökulma huomioon ottaen  lisäksi seuraavaa:

	Mahdollisuudet laajentaa edunvalvontapalveluiden ostamista ulkopuolisilta

	Tampereen maistraatin näkemyksen mukaan ostopalvelujen käytön lisäämistä edunvalvontapalveluiden järjestämisessä voidaan puoltaa.  Maistraatin alueella tällä hetkellä toimivat palveluntuottajat  ovat hoitaneet päämiestensä asiat ilman erityisiä ongelmia pitkän ammattitaitonsa avulla.  Maistraatilla ei ole ollut erityistä huomautettavaa edunvalvojien käytännön työstä niin vuositilien tarkastuksen yhteydessä kuin muutoinkaan.	 Nykyisillä ostopalvelun tuottajilla saattaisi olla mahdollisesti resursseja lisätä kapasiteettiä ja laajentaa toimintaansa, mikä seikka on tärkeä selvittää, kun palvelujen lisäämistä suunnitellaan.

	Huomiota tulisi kuitenkin kiinnittää siihen, että ostopalvelujen hankintatoimen koordinointi ja kilpailutus keskitettäisiin mahdollisuuksien mukaan  valtakunnallisesti, jotta siihen liittyvä osaaminen ja kokemukset tulisivat mahdollisimman hyvin hyödynnettyä.  Kilpailuttamisasioiden sisältäminen normaaliin yleisen edunvalvontatoimiston työhön vaikuttaa vieraalta ja mietinnön mukaan sen organisointi vie tuntuvasti aikaa, mikä on poissa normaalista edunvalvontatyöstä.  Lisäksi kyseessä on asia, jolla saattaa olla vaikutuksia toimiston oman työn jakautumiseen ja työpaikkojen säilymiseen, mikä synnyttää ristiriitaisia ajatuksia.  

						

	Periaatteet ostopalvelujen laajentamisen käytöstä

	Mietinnössä esitetyt periaatteet ostopalvelun tarjoajien  laadun edellytysten  ja riittävien resurssien selvittämisessä ovat erityisen tärkeitä.  Henkilöstön riittävä koulutus ja ammattitaito, toimiston  koko ja  henkilökunnan riittävä määrä ja sijaistamisen järjestäminen ovat kaikki tärkeitä käytännön kysymyksiä.  Riittävää resurssointia  tulee myös vuosittain valvoa. Henkilöstön osallistuminen säännöllisiin koulutustilaisuuksiin, kuten oikeusministeriön järjestämiin tai muihin mahdollisiin koulutuksiin, tulee  olla mahdollista.  Toiminnan sujuvuuden ja valvonnan kannalta tärkeiden apuvälineiden, kuten kirjanpito-ohjelman, asiakas- ja pankkiohjelmien ja muiden laitteiden olemassaolo ja laitehuolto tulee olla turvattua.

	Myös ostopalvelujen käyttöönoton laajentamisesta tulisi olla samoja hyötyjä saatavissa kuin jo oikeusaputoimistot ovat edunvalvontapalvelujen kehittymisessä  saavuttaneet eli yleisten edunvalvojien osaaminen ja ammattitaito ovat parantuneet, rutiinitehtävien tekemiseen on tullut avuksi edunvalvontasihteereitä ja avustavia ohjelmia. Yleisten edunvalvojien työ voi painottua päämiesten omaisuuden hoidon kannalta tärkeimpiin kysymyksiin tai oikeustoimiin tai muihin päämiehen hyvinvoinnin ja asumisen järjestämiseen liittyviin erityiskysymyksiin.

	Erilaiset palveluntuottamistavat päämiehen kannalta

	Edunvalvontapalveluiden tuottamisessa palvelujen saatavuus ja yhdenmukaiset menettelytavat ovat  asiakkaiden  kannalta tärkeitä, kun kyseessä on julkinen palvelu.  Päämiesten yhdenvertainen asema edunvalvontapalveluiden asiakkaana tulee olla turvattu.  Palvelut on tuotava riittävän lähelle päämiestä ja mahdollisuus henkilökohtaisiin tapaamisiin ja puhelinaikoihin järjestetty.

	Maistraatin näkemyksen mukaan huomiota tulee kiinnittää myös siihen, että palveluiden hinta asiakkaalle pysyy samalla tasolla eikä esimerkiksi erilaisilla laskutustekniikoilla päästä erilaisiin lopputuloksiin.  Erilaiset palveluntuottamistavat eivät saa siten käytännössä johtaa kustannusten nousuun erilaisten maksujen tai laskutuslisien muodossa.

	Valvonta

	Maistraatti valvoo edunvalvojien toimintaa holhoustoimilain mukaisia keinoja käyttäen eli etukäteisvalvontana holhoustoimilain mukaisissa lupa-asioissa ja jälkikäteisvalvontana vuosi- ja päätöstilien tarkastamisen yhteydessä.

	Työryhmän mietinnössä on annettu ymmärtää, että oikeusaputoimistot valvoisivat jatkossa ostopalvelusopimusten noudattamista ja pääpaino valvonnassa olisi maistraatin valvonnassa.  Tämä herättää kysymyksen siitä, onko ostopalveluiden osalta suunniteltu riittävää valvontaa niin, että mahdollisiin
	
epäkohtiin päästäisiin konkreettisesti puuttumaan.  Maistraatin valvontakeinot huomioon ottaen ongelmatilanteissa ei liene kovin paljon apua esimerkiksi mahdollisten tilimuistutusten tekemisestä tai esimerkiksi yksittäisistä edunvalvojan vaihtoprosesseista käräjäoikeuksissa.  Mikäli  ostopalveluiden käyttöä aiotaan huomattavasti laajentaa, niin myös nämä valvontakysymykset tulisi ratkaista ottaen huomioon edunvalvojan laajat valtuudet määrätä päämiehen omaisuudesta ja taloudellisista asioista ja muun muassa päättää päämiehen pankkitilien nosto-oikeuksista.  Asiassa olisi hyvä laajemminkin selvittää, olisiko jo lainsäädännöllisillä toimenpiteillä mahdollista rajoittaa edunvalvojan kelpoisuutta määrätä päämiehen koko omaisuutta koskevista toimista. 

	Valtion tuottavuusohjelma ja  maistraattien yhdistymiset ja alueiden laajennukset huomioon ottaen myös maistraateilla on entistä vähemmän mahdollisuuksia valvoa tai ainakaan lisätä valvontaa.  Tilivalvonta tulee jatkossa olemaan entistä kevyempää, johon myös holhoustoimilain muutoksilla 1.5.2011 alkaen annetaan mahdollisuudet.

	Aikataulu

	Yleinen edunvalvonta on siirtynyt oikeusaputoimistoihin 1.1.2009 alkaen.  Käytäntöjen luominen ja toiminnan tehostuminen ovat  edelleen alkuvaiheessa eivätkä edunvalvontatoimistot ole vielä täysin mukautuneet uuteen toimintaympäristöön.   Mietinnössä esitetty aikataulu ostopalvelun laajentamisesta tulee aivan liian nopeasti ottaen huomioon, että vielä kuluva vuosi 2011 menee  oikeusaputoimistoissa  uuden Edvard- kirjanpito-ohjelman sisäänajoon. Tällä hetkelläkin tilanne oikeusaputoimistoissa on se, että esimerkiksi vuositilien toimittaminen maistraattiin tuottaa   selvästi vaikeuksia.  Tarvitaan pidempi aika, jotta asioista ehditään saada parempia kokemuksia.  Lisäksi tarvittaisiin myös muita apukeinoja, joita on luvassa muun muassa sähköisestä asioinnista.  Sähköisen asioinnin mahdollisuutta on luvattu kuitenkin aikaisintaan vuodelle 2013.  

	Maistraatin näkemyksen mukaan ostopalveluhankintojen  systemaattisempaan kilpailuttamista ja tarjouskilpailujen järjestämistä tulisi siirtää ainakin kahdella kolmella vuodella eteenpäin eli mahdollisesti ainakin vuoteen 2014 tai 2015.
 
	Pelkästään valtion tuottavuusohjelman aikataululla ja   htv-vähennyksillä yleisessä edunvalvonnassa  ei voida puoltaa näin laajamittaisia, nopeita muutoksia.

	Vaihtoehdot edunvalvonnan järjestämiseksi

	Edunvalvontavaltuutusvaltakirjan tekeminen on tällä hetkellä yksi  vaihtoehtoisista  menettelyistä, jotta edunvalvojan määräämiseltä vältytään. Valtakirjojen vahvistamispäätöksiä on tehty maistraateissa toistaiseksi vähän.  

Edunvalvontavaltuutuksen lisäksi edunvalvojan määräämiselle tulisi ehdottomasti saada muita toimivia ja asiakkaalle edullisia vaihtoehtoja. Sosiaalitoimen välitystiliasiakkuuden käytön laajentamista ja käytön laajentamisen ohjeistamista tulisi harkita. Lisäksi voisi olla  jokin muu vastaava  kevyempi malli,  jonka avulla asioita on mahdollista  hoitaa asiakkaan tukena.

Lainsäädäntöneuvos Markku Helin on tuonut holhoustoimen neuvottelupäivillä 3.11.2009 esiin ajatuksen, että suoraan laissa annettaisiin oikeus lähipiirille päättää ja edustaa arjen asioissa.  Lähipiirin kontrollia ja vastuuta asioiden hoidossa voitaisiin lisätä.  Tällä hetkellä holhousoikeudellisen lainsäädännön mukaan  asioiden järjestäminen on asetettu pitkälti  yhteiskunnan vastuulle.  Lainsäädännöllä ei  ole myöskään  tarkemmin määritelty, kuka edunvalvojan tehtävään määrätään, jos sellainen tarvitaan.  Esimerkiksi rintaperilliset saattavat herkästi vetäytyä edunvalvojan tehtävästä  ja tehtävään joudutaan nimeämään yleinen edunvalvoja.

Onko edelleen määrättävä edunvalvoja  silloinkin,  kun hoidettavien asioiden määrä on pieni  ja edunvalvojan tehtäväksi jää esimerkiksi  ainoastaan hoitomaksun maksaminen ja käyttörahan toimittaminen asiakkaalle ? Tällöin edunvalvonta voi muodostua  asiakkaalle  jo kustannuksiltaan liian raskaaksi.

	Tampereen maistraatti

	Susanna Välkki
	Henkikirjoittaja   		
	Holhousyksikön päällikkö