Suomen Syyttäjäyhdistys ry /
Johtava kihlakunnansyyttäjä Minna Sihto
PL 20								LAUSUNTO 11.8.2005
02631 ESPOO

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite
Oikeusministeriön lausuntopyyntö 25.5.2005 OM 11/41/2004, OM025:00/2004

Asia
LAUSUNTO PEITETOIMINTATYÖRYHMÄN MIETINNÖSTÄ

Työryhmämietintö sisältää esitykset ehdotuksiksi anonyymiä todistelua ja peitetoimintaan osallistuvan poliisin oikeutta osallistua järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaan koskevaksi lainsäädännöksi. Molempien osa-alueiden uudistuksia voidaan pitää tarpeellisina ja kannatettavina.

Esityksessä on tavoiteltu tasapainoa anonyymisti kuultavan henkilön ja epäillyn / vastaajan oikeusturvan välillä. Edellytykset anonyymiin todisteluun olisivat tiukat ja anonymiteettia pyrittäisiin suojaamaan erilaisilla selkeillä säännöksillä, joiden sisältö ja tarkoitus on viime kädessä perusteluista ymmärrettävällä tavalla nähtävissä. Toisaalta anonymiteetin murtaminen on pyritty tekemään ainoastaan hyvin kontrolloidusti mahdolliseksi.

Oikeudenkäynnistä rikosasioissa annetun lain 11a §:n mukaan syyttäjä voisi esittää vaatimuksen anonyymistä todistelusta jo ennen syytteen nostamista. Käytännössä tilanne tullee olemaan juuri tämä. Anonyymin todistelun käytön mahdollisuus tulisi ottaa jo mahdollisimman aikaisessa vaiheessa harkintaan ja sen edellytysten olemassaoloa tulisi seurata koko esitutkintavaiheen ajan, mikä edellyttää syyttäjältä entistä aktiivisempaa esitutkintaan osallistumista. 

Ehdotettuun oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 35 §:ään sisältyisivät anonyymin todistelun määritelmä ja anonyymin todistelun edellytykset. Menettelyn olisi muun muassa oltava välttämätön kuultavan tai hänen läheistensä suojaamiseksi henkeen tai terveyteen kohdistuvalta vakavalta uhalta. Uhka olisi arvioitava konkreettiseksi. Näyttövaatimus uhasta olisi syyttäjällä, joka tullee yleensä olemaan anonymiteetin hakijana. Ehdotuksen perusteluiden mukaan syyttäjällä ei tarvitsisi olla niin kattavaa näyttöä uhan olemassaolosta kuin rikosasioissa yleensä. Kuultavan perusteltu ja uskottava kertomus pitäisi useimmiten riittää ja kuitenkaan aiheettoman turvattomuuden tunteen perusteella anonymiteettia ei tulisi myöntää. Anonyymin todistelun sallimista koskevan ratkaisun tekevän tuomioistuimen menettelyä kontroilloiva rooli korostuu siten oikealla tavalla jo menettelyä koskevan vaatimuksen käsittelemisestä lähtien. 

Oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 35a §:ssä tulisi painottaa puheenjohtajan velvollisuutta johtaa pääasian käsittelyä siten, ettei kuultavan henkilöllisyys esitettävien kysymysten johdosta paljastu. Kuultavana oleminen on usein henkilölle ainutkertainen ja jännittävä kokemus ja toisinaan kuultava on saattanut kokea olleensa “syytettynä” kysymysten ristitulessa. Kuultava ei tuolloin ainakaan itse kykene huolehtimaan anonymiteettinsä säilymisestä. Prosessia johtavalla tuomarilla on parhaat mahdollisuudet valvoa todistelun sujumista, anonymiteetin säilymistä ja velvollisuus siihen tulisi näkyä säädöstekstissä. 

Asianomistajan halutessa nostaa syytteen tai tehdä rikosilmoituksen anonyymisti kuultua henkilöä vastaan, tuomioistuimen olisi ehdotetun ROL 14b §:n mukaan ennen syyttämispyyntöä koskevan asian ratkaisemista kuultava epäiltyä, asianomistajaa ja syyttäjää. Tuomioistuin voisi antaa määräyksen esitutkinnan toimittamisesta, jolloin esitutkinnan suorittamisesta vastaisi syyttäjä vaikka ei olisikaan kyse poliisimiehen tekemäksi epäillystä rikoksesta. Syyttäjän toimimista tutkinnanjohtajana ei ole ehdotuksessa mitenkään perusteltu. Tutkinnanjohto kuuluu lähtökohtaisesti poliisille, missä on myös ammattitaito tähän toimintaan. Perättömän lausuman antaminen anonyymisti ei sellaisenaan ole teko, joka vaatisi poliisin ulkopuolista tutkinnanjohtajaa. Toisaalta esityksessä ei ole otettu kantaa siihen, tulisiko syyttäjän olla sama kuin pääasian käsitellyt syyttäjä vai olisiko kyseinen syyttäjä esteellinen toimimaan tutkinnanjohtajana.

Anonyymi todistelu ja peitepoliisin mahdollisuus osallistua rikolliseen toimintaan olisivat viimekätisiä ja poikkeuksellisia keinoja, joten niitä tultaneen käyttämään hyvin harvakseltaan. Näin ollen uudistukset eivät todennäköisesti aiheuttaisi merkittävää lisätyötä syyttäjille.  

Suomen Syyttäjäyhdistys ry:n puolesta toimeksisaaneena

Minna Sihto
Johtava kihlakunnansyyttäjä, hallituksen jäsen