LAUSUNTO

					24.8.2005

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite 	Oikeusministeriön lausuntopyyntö 25.5.2005 (OM 11/41/2005) peitetoimintatyöryhmän mietinnöstä ja siihen sisältyvästä ehdotuksesta anonyymiä todistelua ja peitepoliisin oikeutta osallistua rikollisryhmän toimintaan koskevaksi lainsäädännöksi (oikeusministeriön työryhmämietintöjä 2005:5)

Asia	Suomen Lakimiesliitto – Finlands Juristförbund ry:n lausunto

Viitekirjeessä pyydettynä lausuntonaan Suomen Lakimiesliitto – Finlands Juristförbund ry esittää seuraavaa:

Yleistä
Lakimiesliitto suhtautuu sinänsä hyväksyvästi ehdotuksen tarkoitukseen tehostaa vakavien rikosten selvittämistä. Ehdotus sisältää kuitenkin merkittäviä muutoksia nykyisin vallitseviin oikeusperiaatteisiin. Valittujen keinojen käyttöönotto edellyttää vakavaa punnintaa niistä koko oikeusjärjestyksen uskottavuudelle aiheutuvien haittojen ja vakavien rikosten selvittämiselle saatavan lisäedun välillä. Lakimiesliitto ei myöskään ole vakuuttunut siitä, että vakavien rikosten määrän kasvu ja rikosten selvittäminen vaatisi välttämättä anonyymin todistelun käyttöönottoa.

Peitepoliisin osallistuminen rikosten tekemiseen

Poliisimiehen mahdollisuus osallistua rikosten tekemiseen rikollisryhmän jäsenenä on yleisen oikeuskäsityksen vastaista ja saattaa heikentää poliisin yleistä

uskottavuutta. Lakimiesliitto on kuitenkin jo aikaisemminkin suhtautunut peitepoliisitoimintaan varovaisen hyväksyvästi. Koska toiminta saattaa joissain tapauksissa edellyttää peitepoliisin mahdollisuutta osallistua rikolliseen menettelyyn, liitto ei suhtaudu tähänkään ehdotukseen kokonaan kielteisesti. Peitepoliisitoiminta tulee kuitenkin suunnitella niin, että poliisin tekemät rikokset jäävät harvinaisiksi poikkeuksiksi. 

Tuomioistuimen lupa rikoksen tekemiseen

Lakimiesliitto katsoo, että syyttäjäviranomainen soveltuisi luvan myöntäjäksi tuomioistuinta paremmin. Tuomioistuimella ei todellisuudessa ole mahdollisuutta arvioida luvan edellytyksiä, jotka ovat pikemminkin poliisitaktisia kuin oikeudellista punnintaa sisältäviä. Luvantarve ilmenee todennäköisesti hyvin kiireellisesti. Tältä osin tässä tarkoitetut luvat eroavat selkeästi yksilön oikeuksiin puuttuvista pakkokeinolain mukaisista televalvontaluvista ja vangitsemisasioista. Jo televalvontaluvista voidaan nähdä tuomioistuimen soveltumattomuus todelliseen oikeusturvan valvomiseen yksiasianosaissuhteisissa asioissa: oikeusasiamiehen vuotta 2003 käsittelevän kertomuksen mukaan yhtäkään poliisin televalvontalupaa ei ollut hylätty. Tämänkaltaisten lupa-asioiden lisääminen tuomioistuimissa saattaa kaventaa niiden uskottavuutta oikeusturvan takaajana.

Myöskään poliisiviranomaisen toimimista luvanmyöntäjänä ei voida pitää perusteltuna. Toiminnan uskottavuus ja kontrollointi edellyttävät, että lupien myöntäjä on eri viranomainen kuin luvanhakija. Liitto huomauttaa, että lupapäätös tulee tehdä kirjallisena ja sen on oltava riittävästi perusteltu. Tämä varmistaa lupaharkinnan riittävyyttä ja mahdollistaa myös menettelyn arvioinnin jälkikäteen. 
 
Anonyymi todistelu
	
Lakimiesliitto pitää anonyyminä todistelua hyvin ongelmallisena tuomioistuimen käytettävissä olevan oikeudenkäyntiaineiston oikeellisuuden kannalta. Oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin keskeisiä periaatteita on oikeudenkäyntiaineiston kontradiktorisuus eli asianosaisten mahdollisuus lausua oikeudenkäyntiaineistosta ja saattaa sen uskottavuus kyseenalaiseksi. Jos todistajan henkilöllisyys pidetään salassa, vastaajalta tosiasiassa viedään merkittävästi mahdollisuuksia todistuksen uskottavuuteen vaikuttavien seikkojen riitauttamiseen. Lakimiesliitto ei näe todistajiin kohdistuvan painostuksen lisääntyneen siinä määrin, että anonyymin todistelun salliminen olisi ainakaan toistaiseksi tarpeen.

Mikäli anonyymi todistelu sallitaan, poliisimiehen kuulemisen anonyymisti tulisi olla mahdollista vain erittäin poikkeuksellisissa tilanteissa. Peitetoiminnan jatkamisen ei tulisi olla tuollainen peruste. Tämä vastaisi myös Ihmisoikeustuomioistuimen käytäntöä.  

Anonyymin kuulemisen menettelytapa

Ihmisoikeustuomioistuimen käytännössä on katsottu, että anonyymi todistelu edellyttää vastaajan oikeussuojan kompensoimista, jollaisena on mainittu tuomarin tietoisuus todistajan henkilöllisyydestä ja todistajan luotettavuuden erityistarkkailu. Työryhmä ehdottaa kuitenkin, että todistajan kuulemisesta anonyymisti päättäisi eri kokoonpano kuin pääasiasta. Ehdotusta on perusteltu sillä, että pääasian ratkaisevalla kokoonpanolla ei tule olla muita tietoja kuin asianosaisilla. Menettely evää asian ratkaisevalta kokoonpanolta mahdollisuuden edellä kerrottuun oikeussuojan kompensointiin.

Lakimiesliitto katsookin, että pääasian ratkaisevan kokoonpanon tai sen puheenjohtajan tulee päättää todistajan anonyymistä kuulemisesta. Ratkaisijalla tulee olla kokonaiskäsitys näytöstä ja anonyymin todistelun painoarvosta siinä. Asian voi ratkaista abstraktisti ilman, että kokoonpano tietää todistajan henkilöllisyyttä. Tuolloin on mahdollista arvioida todistajan anonyymistä kuulemisesta aiheutuvan kontradiktorisuuden puutteen aiheuttamaa haittaa suhteessa muuhun todisteluun.

Mikäli kuulemisesta päättää muu kuin pääasian ratkaisija, tulisi pääasian ratkaisevalla kokoonpanolla olla oikeus evätä anonyymin todistelun esittäminen, mikäli se katsoo sen vaarantavan oikeudenkäynnin oikeudenmukaisuuden. Pelkkä näytön arviointia koskeva säännös ei ole oikeusturvan takaamiseksi riittävä jäljempänä mainituista syistä.

Anonyymin todistelun näyttöarvon rajoittaminen

Ehdotuksen mukaan langettava tuomio ei saisi perustua ainoastaan tai pääasiallisesti anonyymin todisteluun. Suomen Lakimiesliitto näkee tämän säännöksen soveltuvan huonosti Suomessa noudatettuun vapaan todistelun  järjestelmään: kun muun todistelun näyttöarvosta ei ole tarkemmin säädetty säännöksen merkitys jää lähinnä kuolleeksi kirjaimeksi: jos jutussa on esitetään 50 kappaletta todisteita, joiden ei yksinään katsota riittävän langettavaan tuomioon sekä anonyymi todistaja, jonka kertomus riittää kallistamaan vaa’an vastaajan vahingoksi, eikö tuomio tosiasiallisesti pääosin perustu tuohon anonyymin todisteluun? Jos taas säännös tarkoittaa, ettei anonyymi todiste saa olla ainoa, säännös on oikeusturvan takaamiseksi liian suppea.

Muuta

Suomen Lakimiesliitto katsoo, että poliisin pakkokeinojen muutoksista on säädetty niin hajanaisesti, että kokonaiskuva käytettävissä olevista pakkokeinosta on hämärtynyt. Sen vuoksi tulisi panna vireille koko pakkokeinolain uudistaminen, jolloin voitaisiin arvioida pakkokeinojen tarve kokonaisuutena ja harkita kompensoivia oikeusturvan tehostamiskeinoja.
   
SUOMEN LAKIMIESLIITTO – FINLANDS JURISTFÖRBUND RY

Jorma Tilander
toiminnanjohtaja