VALTAKUNNANSYYTTÄ)ÄNVIRASTO

VASTAUS

24.01.2006	Dnro 68/62/05

OIKEUSMINISTERIÖ Lainvalmisteluosasto

1 l	`P t ot.cs-0
0C.0--trt

VIITE

Kyselynne 29.11.2005, OM 11/41/2004, OMO25:00/2004, liittyen anonyymia todistelua ja peitepoliisin oikeutta osallistua rikollisryhmän toimintaan käsitelleen työryhmän mietintöön.

VASTAUS Oikeusministeriön lainvalmisteluosasto on lähettänyt Valtakunnansyyttäjänvirastoon todistajiin kohdistuvan uhkailun laajuutta sekä anonyymin todistelun tarvetta käsittelevän kysymyssarjan, joka on lähetetty Helsingin, Tampereen, Turun ja Vantaan syyttäjäyksiköihin. Lisäksi kaksi valtionsyyttäjää on vastannut kysymyksiin.

Valtakunnansyyttäjänviraston vastaukseen on koottu syyttäjien yleisiä havaintoja ja toimenpiteitä kysymyksiin liittyvistä seikoista.

1.	Todistajat ja muut todistelutarkoituksessa kuultavat henkilöt (myöhemmin todistajat) ilmoittavat aiempaa useammin poliisille, syyttäjälle ja myös tuomioistuimelle, etteivät he halua todistaa asiassa tai etteivät he ainakaan halua todistaa siten, että vastaaja olisi samaan aikaan istuntosalissa. Erityisesti huumausaine-, seksuaali- ja väkivaltarikosasioissa todistajat ovat enenevästi huolissaan omasta turvallisuudestaan.

2.	Todistajien uhkailua tai todistajiin kohdistuvaa väkivaltaa ei tapandu usein. Toisaalta kyseessä on myös yksi tyypillisimmistä piilorikollisuuden lajeista. Vastauksista on pääteltävissä, että todistajien pelot liittyvät rikoksen tapahtumahetkisiin olosuhteisiin, rikostekoihin ja tekohetkellä sanottuihin uhkauksiin. On myös tyypillistä, että ne todistajat, jotka ovat läheisessä suhteessa syytettyyn, kertovat oikeudessa tapahtumista toisin kuin esitutkinnassa. Tällöin ei voi välttyä epäilystä, että todistajaan on vaikutettu epäasiallisin keinoin tai että ainakin kysymys on pelosta.

3.	Todistajien pelkojen muita syitä on lähtökohtaisesti vaikea arvioida. Muina syinä on mainittu mm. todistamisesta aiheutuvat muut hankaluudet, todistamisen ainutkertaisuus, andistavan tapahtuman

L 1 Albertinkatu 25 A PL 333	'M Puh 010 362 0800	
00181 HELSINKI	Fax 010 362 0888	

10. Jokainen syyttäjä on käyttänyt kohtien c ja i keinoja. Lähes kaik-

2
muisteleminen esim. seksuaalirikoksissa, mediassa synnytetyt mieli-kuvat tai pelko siitä, että "juuri minun todistuksellani syytetty tuomitaan vankilaan."

4.	Erityisesti huumausainerikoksissa sekä järjestäytyneen rikollisuuden tapauksissa on muita rikosasioita yleisempää, että syytetyn tai hänen edustamansa ryhmän uhkailu kohdistuu kanssasyytettyyn, asianomistajaan tai todistavaan poliisimieheen. Täysin ulkopuolista todistajaa harvemmin uhkaillaan. Toisaalta todistajaa voidaan uhkailla lähes missä rikosasiassa tahansa. Asianomistajan uhkaileminen on yleisintä pari- tai Iähisuhdeväkivallan tapauksissa.

5.	On tyypillistä, että uhattu ja uhkaaja tuntevat toisensa.

6.	Todistajat yleensä pelkäävät rikosasioissa, jotka liittyvät järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Lisäksi todistaminen huumausaine-, väki-valta- ja seksuaalirikosasioissa synnyttää pelkoja.

7.	Poliisi, syyttäjät ja tuomioistuinlaitos suhtautuvat vakavasti todistajien uhkailuun tai heidän vahingoittamiseensa. Pääsääntöisesti poliisi on tutkinut todistajiin kohdistuvat uhat heidän itsensä tekemien rikosilmoitusten perusteella. Uhkaaja on myös mandollista vangita "sotkemisvaaralla." Lievemmät uhkailutapaukset tai muut pelot pyritään selvittämään puhelimessa tai muulla tavalla. Tällöin myös todetaan, mitkä keinot todistajan suojelemiseksi tai tukemiseksi ovat käytössä. Poliisi on käyttänyt myös väliaikaista lähestymiskieltoa. Rikosuhripäivystyksellä on asiassa myös kasvava rooli.

8.	ja 9. Noin kolmasosalla kyselyyn vastanneista syyttäjistä ei ole ollut syyteharkinnassa tämänkaltaista asiaa.

Varsinais-Suomen yhteistoiminta-alueella (Turun seutu) säännöstä on sovellettu käräjäoikeudessa viisi kertaa (kaikki Turussa) ja yksi tapaus on Salossa syyteharkinnassa. Tuomioistuimen ratkaisemissa tapauksissa syytetty on uhannut todistajaa väkivallalla tai taloudellisilla seuraamuksilla. Kolmessa tapauksessa seuraamuksena on ollut lyhyt vankeus. Rikosjutut, joihin uhkaaminen on liittynyt, ovat olleet tappo, talousrikosasia, huumausainerikos, varkaus ja rattijuopumus.

Vantaalla säännöstä on sovellettu yhdeksän kertaa. Tapaukset ovat olleet ryöstön asianomistajan uhkailu, pahoinpitelyasioiden asian-omistajien ja todistajien uhkailu, rattijuopumusasian todistajan uhkailu sekä lasten huoltoon ja tapaamisasiaan liittyvän jutun todistajan uhkailu.

Tampereella säännöstä on sovellettu myös pahoinpitelyasioissa, tosin Tampereen neljä syyttäjää on ilmoittanut, ettei heillä ole ollut tämänkaltaista rikosasiaa.

pWrapPolygonVertices8;9;(0,0);(0,10695);(15473,10695);(15473,13355);(6690,13355);(6690,21602);(21597,21602);(21597,0);(0,0);fBehindDocument0
Apulaisvaltakunnansyyttäjä	Jorma Kalske

Valtionsyyttäjä

Ari-Pekka Koivisto

3
ki ovat "osallistuneet" kohdan b yhteystietojen poistamiseen asiakirjoista. Keinojen a, e ja f käyttö on ollut vähäisempää (vastauksissa 3-4 kertaa). Keinoja d, g ja h ei ole yleisesti käytetty (g/1, muut 0).

11. Mikäli huumerikosasia liittyy järjestäytyneeseen rikollisuuteen, niin on tavanomaista, että kohtien c ja i keinoja käytetään. Myös muissa rikosasioissa todistajan toivomuksia varsinkin kohtien b, c ja i osalta kuunnellaan. Yhteystietojen poistaminen asiakirjoista on selkeästi lisääntynyt viime aikoina koko maassa.
Isoimmissa käräjäoikeuksissa (Helsinki, Tampere, Turku ja Vantaa) turvatarkastukset tapahtuvat kaikissa rikosasioissa.
Lähestymiskieltoa on vähäisesti käytetty parisuhdeväkivallan tapauksissa.

12.	Kaikissa tuomioistuimissa ei ole turvatarkastusta, tiloja pelkää-ville todistajille esim. erillisiä odotustiloja eikä turvasaleja.

Monissa käräjäoikeuksissa tai suuressa osassa istuntosaleja video-yhteyden käyttäminen ei ole mandollista. Moni syyttäjä ja tuomari vierastaa todistajan kuulemista puhelimella, koska todistajan uskottavuutta ei voida arvioida perinteisin menetelmin. Puhelinkuulustelua on yleensä käytetty esteen takia paikalla saapumatta jääneiden todistajien kuulemisessa.

Valeostosta ja peitetoiminnasta ei yleensä kerrota jutun syyttäjälle, jolla ei ole poliisilain 44 §:n kaltaista vaitiolo-oikeutta poliisin menetelmistä. Mikäli todistavalta poliisilta kysytään näistä seikoista, niin poliisin koulutuksessa on opetettu poliisia kieltäytymään vastaamasta tämän aihealueen kysymyksiin vetoamalla vaitiolo-oikeuteen.

On myös tapauksia, joissa todistajan suojakeinoja pyytänyt henkilö, on luopunut vaatimuksistaan ja kuuleminen on suoritettu normaalisti.

13.	Käytössä olevat keinot ovat lähtökohtaisesti riittäviä valtaosaan rikosasioista. Yhteystietojen selaamista voisi käyttää tehokkaammin. Anonyymi todistelu nähdään järkevänä ja mandollisena todistelukeinona vakavan tai järjestäytyneen rikollisuuden asioissa. Väliaikaisen lähestymiskiellon käyttö nähdään mandollisuutena turvata todista-jaa. Uhkaajan pidättäminen ja vangitseminen asian sekoittamisvaaralla on vähäisesti käytetty todistajan suojakeino.