Helsinki 12.8.2005
				Dn:o 90/12/2005

OIKEUSMINISTERIÖ
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO		

Asia:	Lausunto peitetoimintatyöryhmän mietinnöstä ja siihen sisältyvästä ehdotuksesta anonyymiä todistelua ja peitepoliisin oikeutta osallistua rikollisryhmän toimintaan koskevaksi lainsäädännöksi.
 
Viite:	Oikeusministeriön lausuntopyyntö asiassa Dnro: OM025:00/2004,
	päiväys: 25.5.2005.

Suomen Poliisijärjestöjen Liitto ry:n lausunto:

Esitys sisältää ehdotukset anonyymiä todistelua ja peitetoimintaan osallistuvan poliisin oikeutta osallista järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaan koskevaksi lainsäädännöksi.

Oikeusministeriön lausuntopyynnön johdosta Suomen Poliisijärjestöjen Liitto ry lausuu kunnioittaen seuraavaa:

	1. Yleistä

Suomen Poliisijärjestöjen Liitto ry suhtautuu lähtökohtaisesti myönteisesti työryhmän esittämiin ehdotuksiin. Liitto pitää tärkeänä, että poliisin toimintamahdollisuudet turvataan ja niitä kehitetään nopeasti muuttuvan ja kansainvälistyvän toimintaympäristön mukaisiksi. Edelleen Liitto pitää tärkeänä pyrkimyksiä kehittää todistajansuojakeinoja, joilla pyritään varmistamaan todistajan mahdollisuudet kertoa tietonsa vapaasti ilman ulkopuolista painostusta tai uhkaa. Tämä on tärkeää sekä rikosoikeudellisen vastuun toteutumisen että todistelutarkoituksessa kuultavien henkilöiden turvallisuuden takia.

Ehdotuksessa esitetyllä lainsäädännöllä on vaikutusta yksilön oikeusturvan kannalta merkittäviin oikeuksiin, jotka helposti johtavat ristiriitaan muiden laissa turvattujen oikeuksien sekä yleisten oikeusperiaatteiden kanssa. Tämä puolestaan johtaa väistämättä intressivertailuun, jossa tulee arvioitavaksi mitä intressejä yhteiskunnassa pidetään tärkeinä ja millä keinoin niitä tulee tavoitella. On hyvä myös pitää mielessä, että mitään oikeutta ei tule nähdä abstraktina tai itseisarvollisena oikeutena, joka toimii muista oikeuksista riippumattomana tai irrallisena. Ehdotuksessa esitettyjen muutoksien merkittävyyden vuoksi niiden toteuttaminen edellyttää intressivertailun lisäksi myös muutosten yhteiskunnallisten ja oikeudellisten vaikutusten kokonaisvaltaista arviointia. Liitto katsoo, että tällainen intressivertailu ja kokonaisvaltainen vaikutusten arviointi on ehdotuksessa jäänyt osittain puutteelliseksi.
Ehdotus katsotaan puutteelliseksi myös siltä osin, että se on osin täsmentymätön ja tulkinnanvarainen eri viranomaisten velvoitteiden ja toimivaltasuhteiden sekä menettelyn osalta. Ehdotukseen sisältyy näiltä osin myös elementtejä, jotka ovat vieraita Suomen oikeusjärjestelmälle. 

	2. Yksityiskohtaisia huomioita

	2. 1 Anonyymitodistelu
Ehdotuksen mukaan anonyymitodistelu olisi mahdollista vain, mikäli virallinen syyttäjä vaatii rangaistusta teosta, jonka ankarin säädetty rangaistus on vähintään kymmenen vuotta vankeutta.
Liitto ei pidä tätä rajoitusta perusteltuna tai tarkoituksenmukaisena, koska se estää anonyymin todistelun käytön useissa muissa tilanteissa, joissa käytännön kokemuksen perusteella esiintyy todistajiin ja asianosaisiin kohdistuvaa painostusta ja uhkailua. Esimerkkeinä tällaisista rikoksista voidaan mainita muun muassa talousrikokset, paritus, ihmissalakuljetus sekä laittoman maahantulon järjestäminen. 
Liitto katsoo, että anonyymitodistelun edellytykset tulisi olla yhteneväiset varsinaiselle peitetoiminalle asetettavien edellytysten kanssa. Käytännössä tämä tarkoittaa rangaistusedellytyksen asettamista neljään vuoteen. 

Rajoitus on myös anonyymin todistamisen perustavoitteen  – todistajan suojelun – vastainen. Tässä tarkoituksessa anonyymin todistelun käytön mahdollisuus tulee perustua todistajana kuultavan henkilön perusteltuun pelkoon hänen henkeen tai terveyteen kohdistuvasta vaarasta, eikä tietyn vakavuusasteen ylittävään rikokseen. 

Liitto katsoo, että esitystä tulisi arvioida uudelleen myös todistajan henkeen tai terveyteen kohdistuvan uhan todennäköisyyden arviointia  koskevilta osin. Liian korkealle asetettavat vaatimukset uhan todennäköisyydelle johtaa anonyymin todistelun osalta ehdotuksen tavoitteen romuttumiseen. Uhan arviointi tulisi perustua todistajana kuultavan perusteltuun pelkoon, jossa huomioitaisiin sekä pelon subjektiiviset että objektiiviset perusteet. Riittävänä tulisi siten pitää sitä, että pelolle voidaan näyttää olevan olemassa vakava tai ajateltavissa oleva mahdollisuus. 

Anonymiteettisuojaa tulisi voida vaatia jo esitutkinnan alkuvaiheessa tai perustellusta syystä jo tätä varhaisemmassa vaiheessa. Myös varmuus suojan prosessuaalisesta ulottuvuudesta tulisi taata mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, jottei epävarmuus esitutkinnassa myönnetyn suojan jatkumisesta oikeuskäsittelyssä vaikuttaisi todistajan lausuntoihin.  Tältä osin ehdotus on jäänyt täsmentymättömäksi sisältäen ko. epävarmuustekijän. 

Anonymiteetin mahdollisimman aikaisessa vaiheessa tapahtuva varmentuminen on ehdoton edellytys myös peitehenkilönä toimivan poliisin kannalta. Peitetoimintaan osallistuvan henkilön suoja on varmistettava jo peitetoimintaoperaatiota suunniteltaessa.
Anonyymitodistelun näyttöarvon osalta Liitto yhtyy käräjätuomari Liisa Paul’n eriävään mielipiteeseen.  Anonyymitodistelun näyttöarvon automaattiselle heikkoudelle ei ole esitetty kestäviä perusteita. Anonyymiin todisteluun tulisi siten lähtökohtaisesti suhtautua relevanttina todisteena, jonka näyttöarvo heikkenee vain kun siihen on esitetty riittäviä perusteita. Tältä osin tulee muistaa, että näytön arviointi kuuluu kussakin yksittäistapauksessa tuomioistuimelle, jossa näyttökysymykset tulevat ratkaistavaksi vapaan todistusteorian mukaisesti. Tällä tarkoitetaan sitä, ettei tuomioistuin ole todisteita arvioidessaan sidottu laissa määriteltyihin sääntöihin, vaan se on oikeutettu ja velvollinen vapaasti arvioimaan sen, mikä todistusvoima asiassa esitetyllä näytöllä on.
Tätä edellyttää jo tuomioistuinten riippumattomuus.
Edellä lausuttuun liittyen Liitto myös katsoo, että anonyymin todistelun näyttöarvon merkittävyyden ja todistajan luotettavuuden arvioinnin kannalta asiaa käsittelevän tuomarin tulisi olla tietoinen anonyyminä todistajana olevasta poliisista, koska virkavastuulla tehtäviään hoitavaa poliisia tulee lähtökohtaisesti pitää luotettavana todistajana, jonka motiiveja ei ohjaa henkilökohtaiset intressit. Sen sijaan tuomarin ei olisi välttämätöntä saada tietoonsa kyseisen poliisin henkilötietoja.

Liitto suhtautuu varauksellisesti ehdotukseen asianomistajan mahdollisuudesta nostaa syyte tai tehdä rikosilmoitus anonyymisti kuultua henkilöä vastaan. Tältä osin ongelmaksi muodostuu muun muassa se, miten pystytään varmistamaan anonyymisti todistaneen henkilön tietojen salassa pysyminen.  Menettely voi helposti johtaa tilanteeseen, jossa kyseistä oikeutta käytetään väärin nimenomaisena tarkoituksena anonyyminä toimineen henkilön tietojen paljastaminen. Tähän liittyen pidetään perusteltuna myös sitä, että syytetylle olisi tarpeen ilmoittaa peitetoiminnasta vain kun sillä saatuja tietoja käytetään näyttönä hänen syyllisyydestään. 

	2. 2 Peitehenkilön oikeus osallistua rikollisryhmän toimintaan
Peitetoiminta ja siihen liittyvä oikeus osallistua rikollisryhmän toimintaan tulee olla äärimmäinen keino rikoksen selvittämiseksi.  Tässä yhteydessä pitäisi tarkkaan arvioida toiminnan tarpeellisuus ja tarkoituksenmukaisuus; onko ylipäänsä tarvetta luoda lainsäädäntöä, joka oikeuttaa rikolliseen toimintaan vai tuleeko olemassa olevat keinot nähdä riittäviksi. 

Säännös on ehdotettu sovellettavaksi vain niissä tilanteissa, joissa peitetoiminnan kohteena on järjestäytynyt rikollisryhmä. Liitto ei pidä tällaista rajausta perusteltuna eikä tarkoituksenmukaisena.  Mikäli oikeus osallistua rikolliseen toimintaan sallitaan tulee se olla mahdollista kaikissa peitetoiminnan edellytykset täyttyvissä tilanteissa. Tämä on perusteltua jo sillä, että useita törkeän rikoksen tunnusmerkistön täyttäviä tekoja ei toteuteta järjestäytyneen rikollisryhmän toimesta, vaan tekoon syyllistyy yksittäinen henkilö tai henkilöryhmä, joka ei täytä järjestäytyneen rikollisryhmän määritelmää. 

Edellytykseksi peitepoliisin osallistumisoikeudelle järjestäytyneen rikollisliigan toimintaan on ehdotettu kymmenen vuoden vankeusrangaistusmaksimia. 
Liitto katsoo - kuten anonyymin todistelun kohdalla - , että tämä raja ei ole perusteltu tai tarkoituksenmukainen. Toimintaan osallistumisoikeuden edellytykset tulisi olla yhteneväiset varsinaiselle peitetoiminalle asetettavien edellytysten kanssa. Käytännössä tämä tarkoittaa rangaistusedellytyksen asettamista neljään vuoteen. 

2.3. Julkisen asiamiehen käyttö oikeusturvatakeena
Liitto suhtautuu kriittisesti ehdotukseen laajentaa julkisen asiamiehen käyttöä oikeusturvatakeena. Tuomioistuimen on viran puolesta huomioitava epäillyn henkilön oikeusturvan toteutuminen. Siten erillisen julkisen asiamiehen käyttö oikeusturvatakeena ei välttämättä ole tarkoituksenmukaista. Mikäli ehdotus toteutetaan, tulisi kyseinen asiamiehen käyttö rajoittaa vain välttämättömiin tapauksiin - lähinnä kun epäillyn oikeusturva sitä erityisesti ja perustellusti vaatisi.
Julkisen asiamiehen määräämiseen liittyy useita ongelmia; muun muassa asiamiehen esteellisyyden varmistaminen ja varmistuminen anonyymitodistajan tietojen salassa pysymisestä. Tästä syystä Liitto ehdottaa, että julkiseksi asiamieheksi voitaisiin nimetä vain prosessista ja asianomaisista ulkopuolisen viranomaisen edustaja, kuten oikeusministeriön virkamies.  

	2.4 Ankara vahingonkorvausvastuu
Liitto yhtyy työryhmän enemmistön kannasta erimieltä olevan poliisijohtaja Jorma Toivasen mielipiteeseen, jonka mukaan ehdotuksessa ei ole esitetty riittäviä perusteita asettaa peitetoiminta vahingonkorvausvastuun osalta muuhun poliisin toimintaan nähden erilaiseen asemaan. Ankaran vahingonkorvausvastuun asettaminen tulee nähdä kohtuuttomaksi ja mitä todennäköisemmin se käytännössä muodostuisi esteeksi peitetoiminnalle 

	Kunnioittavasti

	SUOMEN POLIISIJÄRJESTÖJEN LIITTO

	Tuomo Koho			Hannu Pöllä
	1. varapuheenjohtaja		järjestöpäällikkö