TURUN KIHLAKUNNAN SYYTTÄJÄNVIRASTO
	Johtava kihlakunnansyyttäjä

							p.K.vvvv		
Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite:		OM:n lausuntopyyntö 25.5.2005 dnro OM 11/41/2004 OM025:00/2004

Asia:		Anonyymi todistelu ja peitepoliisin oikeus osallistua rikollisryhmän toimintaan

1. Anonyymi todistelu

Turun syyttäjänvirasto suhtautuu jossain määrin varauksellisesti anonyymistä todistelusta säätämisen tarpeellisuuteen ja yhtyy tältä osin paljolti asianajaja Turpeisen eriävässä mielipiteessä lausuttuun. Anonyymiä todistelua voitaisiin todennäköisesti käyttää vain äärimmäisen harvoissa tapauksissa, sillä sellaisia rikoksia käsiteltäessä, joiden yhteydessä anonyymiä todistelua ehdotuksen mukaan voitaisiin käyttää, anonyymisti kuultavan henkilön kertomuksen sisältö ilmeisesti lähes poikkeuksetta paljastaisi hänen henkilöllisyytensä. Virasto ehdottaakin harkittavaksi anonyymin todistelun korvaamista todistajansuojeluohjelmalla, joka Ruotsissa on harkittu ehdottamisen arvoiseksi (mietintö s. 56 - 57). 

Jos anonyymistä todistelusta kuitenkin katsotaan aiheelliseksi säätää, se voisi tapahtua mietinnössä ehdotetuin tavoin lukuun ottamatta ehdotettua OK 17 luvun 35 b §:ää, jonka osalta virasto yhtyy Liisa Paulin ja Jorma Toivasen eriävissä mielipiteissä lausuttuun ja siis ehdottaa lainkohdan poistamista. Lisäksi virasto kiinnittää huomiota eräisiin lakiehdotusten yksityiskohtiin:

Ehdotettu ROL 1 luvun 14 a §:n 1 momentti on sanamuodoltaan kömpelö ja voisi kuulua esimerkiksi seuraavasti:

Jos asianomistaja haluaa yksin nostaa syytteen tai tehdä rikosilmoituksen perättömästä lausumasta tuomioistuimessa tai asiaan liittyvästä virkarikoksesta sellaista anonyymisti kuultua henkilöä vastaan, joka edelleen haluaa henkilöllisyytensä jäävän paljastumatta, on asianomistajan ensin tehtävä...

Lainkohdassa on se ongelma, että niin ehdotukseen sisältyvässä kuin virastonkin ehdottamassa muodossa se edellyttää asianomistajan tietävän, haluaako ko. henkilö henkilöllisyytensä pysyvän salassa; perustelujen mukaanhan tätä ei kuitenkaan tarkoiteta. Ongelma voisi poistua käyttämällä vaikkapa seuraavaa sanamuotoa:
Jos asianomistaja haluaa yksin nostaa syytteen tai tehdä rikosilmoituksen perättömästä lausumasta tuomioistuimessa tai asiaan liittyvästä virkarikoksesta anonyymisti kuultua henkilöä vastaan, on hänen ensin tehtävä kirjallinen syyttämispyyntö tai rikosilmoitus syyteasiassa toimivaltaiselle tuomioistuimelle, joka, selvitettyään ensin, haluaako anonyymisti kuultu henkilöllisyytensä edelleen pysyvän salassa, ratkaisee, nostetaanko asiassa syyte.

Pykälän toinen momentti antaa aihetta todeta, että ROL 7 luvun 2 §:n 6 kohta ei ole johdonmukainen ROL 1 luvun 14 §:n 1 momenttiin verrattuna: kun jälkimmäisen lainkohdan mukaan asianomistajan toissijainen syyteoikeus avautuu paitsi syyttäjän myös esitutkintaviranomaisen ratkaisun perusteella, edellyttää ensin mainittu lainkohta selvityksen esittämistä ainoastaan syyttäjän ratkaisusta. Olisiko tämä epäjohdonmukaisuus mahdollista korjata tässä yhteydessä?

Ehdotetun ROL 1 luvun 14 b §:n 1 momentin mukaan esitutkinnan suorittamisesta vastaisi syyttäjä. Miksi? Perusteluissakin todetaan (s. 64 - 65) poliisin olevan rikosten esitutkinnan ammattilainen eikä nyt kysymyksessä olevaan tutkintaan liity mitään sellaisia erityispiirteitä, että syyttäjän tulisi olla tutkinnanjohtaja - tätähän ilmeisesti tarkoitetaan, kun sanotaan syyttäjän vastaavan esitutkinnan suorittamisesta? Perusteluista ei käy ilmi, onko verbille “suorittaa” haluttu antaa eri merkityssisältö kuin verbille “toimittaa”, jota käytetään paitsi samassa ehdotetussa lainkohdassa myös esitutkintalaissa. Jos joka tapauksessa jostain syystä perustellusti katsotaan tarpeelliseksi, että syyttäjä toimisi tutkinnanjohtajana, olisi tämä syytä nimenomaisesti lausua sanomalla, että “esitutkinnan johtajana toimii syyttäjä”. Lisäksi tulisi määritellä, kuka syyttäjä tutkinnanjohtajan tehtävistä huolehtii, sillä epätyydyttävältä tuntuisi sellainen lopputulos, että tutkinnanjohtajana toiminut (“esitutkinnan suorittamisesta vastannut”) syyttäjä myöhemmin voisi joutua ottamaan kantaa siihen, yhtyykö hän asianomistajan ajamaan syytteeseen.

Ehdotetun ROL 5 luvun 11 a §:n 2 momentin alun pitäisi kuulua esim. seuraavasti: “Tuomioistuin voi 1 momentissa tarkoitetun lisäksi päättää...”, sillä 1 momentti ei sinänsä ole mikään tuomioistuimen päätös. Ehdotettu momentti on kielellisesti kömpelö ja olisi viraston mielestä parempi näin kuuluvana:

Tuomioistuin voi lisäksi päättää, että henkilöä kuullaan näkösuojan takaa tai käyttämällä ääniyhteyttä kuultavan olematta henkilökohtaisesti läsnä, jos tällainen kuuleminen on kuultavan nimettömyyden turvaamiseksi välttämätöntä. Kuultavan ääni voidaan myös muuntaa siten, ettei häntä voi sen perusteella tunnistaa. 

			2. Peitepoliisin oikeus osallistua rikollisryhmän toimintaan

Turun syyttäjänviraston käsityksen mukaan peitepoliisin oikeudesta osallistua rikollisryhmän toimintaan on tärkeää säätää mietinnössä esitettyjä periaatteita noudattaen mutta kuitenkin niin, että toiminnalle ehdotettua kymmenen vuoden enimmäisrangaistusedellytystä tulisi laskea Jorma Toivasen eriävässä mielipiteessä esitetyin tavoin.

Säännösehdotusten osalta virastolla on pari huomautusta:

Poliisilain 36 a §:n 2 momentin alku on ehdotetussa muodossaan kieliopillisesti virheellinen ja pitäisi muuttaa kuulumaan seuraavasti: “Poliisimiehen osallistuessa järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaan hänelle voidaan antaa...”.

Poliisilain ehdotetun 36 b §:n 1 momentin lopussa puhutaan teknisestä tiedonvälitystavasta, jossa käsittelyyn osallistuvilla on puhe- ja näköyhteys keskenään. Perusteluista (s. 78) on pääteltävissä, että tällä tarkoitetaan tiedonvälitystapaa, jossa käsittelyyn osallistuvilla on sekä puhe- että näköyhteys keskenään, mutta pelkän puheyhteyden (puhelimen) käyttömahdollisuus jää sikäli epäselväksi, että perusteluissa nimenomaisesti suljetaan pois ainoastaan kirjeitse tai telekopioita vaihtaen tapahtuva tiedon välittäminen. Jos tarkoituksena on todellakin sulkea myös puhelinyhteydet käyttömahdollisuuksien ulkopuolelle, tulisi tämä selvyyden vuoksi mainita perusteluissa tai kirjoittaa lainkohta muotoon: “...käsittelyyn osallistuvilla on sekä puhe- että näköyhteys keskenään”.

			Johtava kihlakunnansyyttäjä			Antti Pihlajamäki