Me allekirjoittaneet liikenneturvallisuusalan 30. valtanunnallisen tutkijaseminaarin osanottajat
esitämme kunnioittaen seuraavaa:
orj 3.s-/ `f
Eduskunta käsittelee parhaillaan lainmuutosesitystä, jota kutsutaan ajoneuvon haltijan vastuun toteuttamiseksi automaattisessa liikennevalvonnassa. Esitys on kuitenkin vielä kaukana todellisesta haltijavastuusta.
Käsittelyssä oleva ehdollinen rikesakko tarkoittaa sitä, että ajoneuvon omistaja/haltija joko maksaa postitse saamansa rikesakon vapaaehtoisesti tai vastustaa sitä. Vastustamista ei tarvitse perustella. Tällöin poliisi joutuu työläästi selvittämään ajoneuvon todellisen kuljettajan.
Todellista haltijavastuuta sovelletaan pysäköinnin valvontaan kaikkialla ja ylinopeuksien valvontaan monissa Keski-Euroopan maissa. Siinä ei edes kysytä, kuka kuljetti ajoneuvoa rikehetkellä. Sen tietää ajoneuvon omistaja/haltija. Han voi periä saamansa virhemaksun rikkeen todelliselta tekijalta: perheenjäseneltä, tuttavalta tai työntekijalta. Autovarkaan rikkeitä ei tietenkään joudu maksamaan.
Ehdolliseen rikesakkoon perustuvan kameravalvonnan tehostamisen avulla voidaan Suomessa säästää vuosittain 10 – 20 kuolonuhria. Todelliseen haltijavastuuseen perustuvalla tehokkaalla valvonnalla vältettäisiin vuosittain 100 – 2001iikennekuolemaa - siis kymmenkertainen määrä. Arviot perustuvat kansainvälisiin kokemuksiin.
Varsinkin Suomessa olisi todellisen haltijavastuun voima kunnan tai muun tienpitäjän osallistuminen kameravalvontaan poliisin tukena. Poliisilla on tunnetusti jo liikenteen perinteisessä ja tärkeäksi koetussa pysäytysvalvonnassa enemmän tekemistä kuin tekijöitä. EU:n Alueiden komitea esitti viime keväänä, että paikallis- ja alueviranomaisten roolia liikennelainsäädännön noudattamisen valvonnassa laajennettaisiin tiiviissä yhteistyössä poliisiviranomaisten kanssa.
Liikenteen kameravalvontalainsäädännön kehittämisessä on vastakkain kaksi oikeushyvää: tienkäyttäjän oikeus henkilökohtaiseen turvallisuuteen ja toisaalta rikkeeseen syylliseksi epäillyn oikeusturva. Edellinen perusoikeus toteutuisi ratkaisevasti paremmin todellisella haltijavastuulla, jälkimmäinen vain symbolisesti paremmin ehdollisella rikesakolla.
Rikosoikeuden kulmakivenä on, ettei kenenkään tarvitse osoittaa omaa syyttömyyttään. Liikenne on kuitenkin ainoa inhimillisen toiminnan alue, jossa suurin osa kansalaisista rikkoo lakeja säännöllisesti tai satunnaisesti.
Oikeusjärjestelmä ei ole aikojen kuluessa muotoutunut käsittelemään näin monia "rikollisia". Siksi tarvitaan sanktioita, joiden toimeenpano ei vaadi rikkeiden yleisyyteen nähden kohtuuttomia resursseja. Rikosoikeudellisen järjestelmän ulkopuolelle siirretty pysäköintivirhemaksu on malliesimerkki tällaisesta rationaalisesta, ennalta ehkäisevästä lainsäädännöstä.
Nyt eduskunnan käsittelyssä oleva, vuosia valmisteltu ehdollisen rikesakon järjestelmä on syytä viedä eteenpäin mandollisimman pikaisesti. Se on puutteistaan huolimatta parannus

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,20721);(7419,20721);(7419,21592);(21597,21592);(21597,0);(0,0);fBehindDocument1Valtioneuvostolle
Liikenteen kameravalvonta ja haltijavastuu

Suomen nykyiseen, Pohjoismaiden kehittymättömimpään kameravalvontalainsäädäntöön. Olisi kuitenkin kohtalokasta unohtaa liikenneturvallisuuden kannalta ratkaisevasti parempi todellinen haltijavastuu.

Me allekirjoittaneet esitämme, että valtioneuvosto ryhtyy kiireellisiin toimiin todelliseen haltijavastuuseen perustuvan, kunnallisen kameravalvonnan mandollistavan alueellisen määräaikaisen lainsäädäntökokeilun aikaan saamiseksi.

Ehdotamme kolmivuotisen kokeilun kohteeksi Helsingin kaupungin aluetta. Ehdolliseen rikesakkoon perustuvan kameravalvonta olisi Helsingissä vielä paljon muuta maata hankalampaa, johtuen oikeushenkilöiden nimiin rekisteröityjen yritysautojen suuresta osuudesta. Ehdollista rikesakkoa voitaisiin soveltaa näihin yritysautoihin asteittain vasta aikaisintaan vuoden 2008 alusta.

Helsingin kaupunki on lisäksi ilmoittanut halukkuutensa osallistua alueellaan poliisin johdolla kameravalvontaan, jos laite- ja henkilöstökulut korvataan valtiolle kertyvistä moninkertaisista tuloista. Kaupungin oma korkeatasoinen tutkimustoiminta sekä vuodesta 1972 lähtien harjoitettu kunnallinen pysäköinninvalvonta tarjoavat hyvän organisatorisen, juridisen ja tieteellisen pohjan onnistuneeseen kokeiluun.

Kiireellisintä on nyt selvittää, edellyttääkö todellinen haltijavastuu Suomessa perustuslain mukaista säätämisjärjestystä. Jos edellyttää, ei sekään voi olla esteenä lainsäädäntökokeilulle, joka myöhemmin valtakunnalliseksi laajennettuna säästäisi vuosittain jopa lähes 200 tarpeetonta väkivaltaista liikennekuolemaa.
Hä eenli~}nassa27.4.2005
 )L-,.
sto Näätänen Akatemiaprofessori Helsingin yliopisto

Keskinen Esko, professori, Turun yliopisto Leden Lars, professori, VTT
McKenna Frank, University of Readin, UK Mikkkonen Valde, emeritusprofessori
Salusjärvi Markku, professori
Summala Heikki, professori, Helsingin yliopisto
Beilinson Leif, erikoistutkija, VTT Eskola Raija, sihteeri, Liikenneturva Hassel Sven-Olof, lääninkomisario (eläkk.) Hatakka Mika, erikoistutkija, Turun yliopisto Hernetkoski Kati, tutkija, Turun yliopisto Joki Matti, suunnittelija, Liikenneturva Järvinen Matti, toimitusjohtaja, Liikenneturva Katila Ari, tutkija, Turun yliopisto Laapotti Sirkku, tutkija, Turun yliopisto
Leinonen Hannu, toimitusjohtaja, DV Report Info
Mäki Martti, toimitusjohtaja, Terveys ry Nieminen Kirsti, tutkija, Helsinki KSV
Ojaniemi Kare, viestintäpäällikkö, Liikenneturva

Paartola Leena, tietopalvelusihteeri, Liikenneturva Pasanen Eero, tutkija, Helsinki KSV
Puohiniemi Martti, tutkija, VTT
Rajalin Sirpa, tutkimuspäällikkö, Liikenneturva Rämä Pirkko, erikoistutkija, VTT
Saharinen Lasse, koulutuspäällikkö, Liikenneturva Sornikivi Ulla-Maija, tiedotustoimittaja, Liikenneturva Tavaststjerna Varpu, aluepäällikkö, Liikenneturva Toiskallio Kalle, VTT, TKK
Valkama Ilkka, koulutusohjaaja, Liikenneturva Vierimaa Jukka, tietopalvelupäällikkö, Liikenneturva