Helsinki, 5.1.2008

Suomen Lakimiesliitto
Uudenmaankatu 4-6 B
00120 Helsinki

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023 Valtioneuvosto
oikeusministerio@om.fi

LAUSUNTO 

Käsittelyn joutuisuus hallinnossa ja oikeussuojakeinot käsittelyn viivästyessä (Oikeusministeriön työryhmämietintöjä 2008:5)

Lausuntonaan oikeusministeriön työryhmämietinnöstä Käsittelyn joutuisuus hallinnossa ja oikeussuojakeinot käsittelyn viivästyessä (OMTR 2008:5) Suomen Lakimiesliitto lausuu seuraavaa:

Käsittelyn joutuisuutta parannettaessa on ensisijaisesti kiinnitettävä huomiota käsittelijäviranomaisten resurssien riittävyyteen ja sisäisten prosessien kehittämiseen

Lakimiesliitto suhtautuu myönteisesti siihen, että kiinnitetään huomiota hallinnossa ilmeneviin viivästystilanteisiin ja pyritään parantamaan asianosaisten oikeusturvaa. Se, että näitä tilanteita syntyy, viestii hallinnossa resurssien riittämättömyydestä ja mahdollisesta kehitystarpeesta niissä sisäisissä prosesseissa, joilla käsiteltäviksi tulevia asioita hoidetaan. Kun pyritään parantamaan käsittelyn joutuisuutta hallinnossa, onkin ensisijaisesti kiinnitettävä huomiota hallintoviranomaisten resurssien lisäämiseen ja sisäisten prosessien kehittämiseen. Jo se, että oikeusministeriö joutuu perustamaan työryhmän pohtimaan oikeussuojakeinojen tehostamista käsittelyn viivästyessä, jotta perustuslain 21.1 § ja hallintolain 23 § tulisivat nykyistä paremmin täytetyiksi osoittaa, että resurssivajetta kyseisten asioiden käsittelyssä on olemassa ja siihen pitää puuttua ennen, kuin tämän tyyppisiä lakiuudistuksia pohditaan. Myös mietinnössä esitetyt tilastot siitä, kuinka eduskunnan oikeusasiamiehelle saapuneiden viivästyskanteluiden määrä ja myös niiden prosentuaalinen osuus saapuneiden kanteluiden määrästä on kasvanut merkittävästi osoittavat selkeästi lisäresurssien tarpeen kyseisiä asioita käsittelevissä hallintoviranomaisissa.

Tehostaessaan mahdollisesti oikeusturvaa kiirehtimisvaatimus ja viivästysvalitus samalla tuovat lisää työtä viranomaisille

Kiirehtimisvaatimus ja viivästysvalitus vaikuttavat sinänsä järkeviltä ratkaisuilta siihen toimeksiantoon, joka tälle työryhmälle on annettu. Oikeusturvaa ne tehostaisivat luultavasti etenkin siltä osin, että asianosaisen olisi mahdollista saada viranomaiselta jo melko aikaisessa vaiheessa selkeä arvio siitä, kuinka kauan hänen asiansa käsittely kestää. Useimmat kiirehtimisvaatimuksen tekijät luultavasti olisivatkin tyytyväisiä jo tähän eikä syytä tyytymättömyyden ilmoittamiseen enää asiassa olisi.  

Täytyy kuitenkin muistaa, että kiirehtimisvaatimusten ja viivästysvalitusten käsittely toisi lisää työtä niitä käsitteleville viranomaisille. Ei siis saa päästä syntymään sitä erikoiselta kuulostavaa tilannetta, jossa asioiden käsittely entisestään viivästyy sen takia, että viranomaiset joutuvat käsittelemään pöydällä olevista asioista tehtyjä kiirehtimisvaatimuksia. Viivästysvalitukset tuovat niitä käsitteleville valitusviranomaisille, kuten hallintotuomioistuimille myös lisätyötä, joka vaatii luonnollisesti lisäresursseja, jotta muiden asioiden käsittelyajat eivät pidentyisi.

Muita huomioita

Mietinnössä ehdotetaan, että valitusviranomainen voisi viivästysvalitusasiassa asettaa viranomaiselle uhkasakon määräajan noudattamisen tehosteeksi. Viranomaisen toiselle viranomaiselle asettama uhkasakko kuulostaa tämän kaltaisissa asioissa käytännön kannalta hyvin keinotekoiselta järjestelmältä eikä ole kannatettava.

Kiirehtimisvaatimus ja viivästysvalitus eivät saa johtaa yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamisiin. Tämän katlainen tilanne voisi tulla kyseeseen esimerkiksi siten, että asiansa käsittelyn kestoon tyytymättömyytensä ilmoittaneiden asianosaisten asioita aletaan käsitellä nopeammin kuin muiden, vaikka siihen ei päteviä perusteita asian laadun tai muiden seikkojen takia olisikaan. Pelkällä tyytymättömyytensä jatkuvalla esittämisellä ei asianosaisen siis tule päästä ”jonon ohi” viranomaisessa tapahtuvassa käsittelyssä. Ennen kaikkeahan käsittelyaikojen venymisiä koskevissa ongelmissa on, kuten aikaisemminkin jo mainittiin, kysymys hallintoviranomaisten resurssipulasta.

Kunnioittavasti,

SUOMEN LAKIMIESLIITTO – FINLANDS JURISTFÖRBUND RY

Jorma Tilander
Toiminnanjohtaja