VALTIOKONTTORI	LAUSUNTO	

	7.1.2009	Dnro 401/01/2008	

OIKEUSMINISTERIÖ
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite:             Oikeusministeriön lausuntopyyntö 10.11.2008, OM 12/41/2007, OM004:00/2008

Asia:	Valtiokonttorin lausunto työryhmän mietinnöstä ”Käsittelyn joutuisuus hallinnossa ja oikeussuojakeinot käsittelyn viivästyessä”.
(Oikeusministeriön työryhmämietintö 2008:5)

	Työryhmän mietinnössä ehdotetaan säädettäväksi viranomaisille velvollisuus asettaa toimialaansa kuuluville asiaryhmille kohtuulliset käsittelyajat. Lisäksi ehdotetaan säädettäväksi uusista oikeussuojakeinoista, joita olisivat kiirehtimisvaatimus ja viivästysvalitus.
	
Seuraavassa selvitetään toimialoittain Valtiokonttorin hallinnonalaa koskevia lainsäännöksiä määräajoista, viivästymisestä ja viivästysseuraamuksista. 

VAKUUTUSTOIMIALA
Valtiokonttorin Vakuutustoimiala hoitaa valtion virastojen ja laitosten lakisääteiset työeläke-, tapaturma- ja vahinkovakuutukset. Valtiokonttori korvaa myös rikosvahinkoja ja huolehtii sotilasvammakorvauksista. 

1)	Valtion eläkkeet  (VaEL, 1295/2006)
	Valtion eläkelaki (VaEL, 1295/2006) sisältää säännökset eläkehakemusten ratkaisemisesta, viivästyskorotuksesta ja muutoksenhaussa käytettävistä määräajoista.

VaEL:n 104 §:n 1 momentin mukaan eläkehakemus on ratkaistava viivytyksettä sen jälkeen, kun tarpeelliset selvitykset on saatu. Käsittelyaika vaihtelee eläkelajeittain. Hakemuksen tekemisen ajankohta ja eläkehakemuksen ratkaisemiseksi tarvittavien selvitysten määrä ja laatu aiheuttavat myös käsittelyaikojen vaihtelua.

VaEL:n 118 §:n mukaan jos eläkkeen maksaminen viivästyy, Valtiokonttorin on maksettava viivästynyt eläke viivästysajalta korotettuna. Viivästyneelle eläkkeelle maksettava korotus on korkolain mukainen. Velvollisuus maksaa eläke korotettuna koskee myös niitä muiden eläkelakien mukaisia eläkkeitä, jotka Valtiokonttori maksaa viimeisenä eläkelaitoksena.

VaEL:n 168 §:n 1 momentin mukaan jos Valtiokonttori ei hyväksy muutoksenhakijan valituksessa esitettyjä vaatimuksia kaikilta osin, sen on toimitettava valituskirjelmä sekä valitusta koskeva lausuntonsa 30 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnalle. Jos valitus koskee työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnan päätöstä, Valtiokonttorin on toimitettava valituskirjelmä ja lausuntonsa mainitussa ajassa vakuutusoikeudelle.

VaEL:n 168 §:n 2 momentin mukaan Valtiokonttori voi poiketa mainitusta määräajasta, jos valituksen käsittelyssä tarvittavan lisäselvityksen hankkiminen sitä edellyttää. Lisäselvityksen hankkimisesta on tällöin viipymättä ilmoitettava valittajalle. Valituskirjelmä ja lausunto on kuitenkin toimitettava asianomaiselle muutoksenhakuelimelle viimeistään 60 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä.

VaEL:n 168 §:n 3 momentin mukaan jos Valtiokonttori päätösyhdistelmän antaneena viimeisenä eläkelaitoksena on pyytänyt lausunnon muilta eläkelaitoksilta eikä se oikaise päätöstään muutoksenhakijan vaatimalla tavalla, Valtiokonttorin on toimitettava valituskirjelmä ja siitä annetut lausunnot muutoksenhakuelimelle 60 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä.

Säännökset VaEL:n mukaisen eläkehakemuksen käsittelystä ja viivästyskorotuksen määrästä ovat yhtenäiset koko työeläkejärjestelmässä. Esimerkiksi eläkelajikohtaisesti määrättävien kiinteiden määräaikojen säätäminen olisi ongelmallista johtuen eläkehakemuksen ratkaisemiseksi tarvittavien selvitysten määrästä, laadusta ja saatavuudesta.
Myös lakimääräiset määräajat valitusten siirtämisestä valitusasteille ovat yhtenäiset koko työeläkejärjestelmässä ja näitä määräaikoja myös yleisesti noudatetaan.
Mahdolliset lainsäädäntömuutokset VaEL:liin tulisi toteuttaa yhdenmukaisesti julkisten alojen ja yksityisten alojen työeläkelaeissa.

2)	Valtion työtapaturmakorvaukset  (Tapaturmavakuutuslaki 608/1948)
Valtiokonttori hoitaa valtion palveluksessa olevien työtapaturmat valtion virkamiesten tapaturmakorvauksesta annetun lain  (449/1990) ja tapaturmavakuutuslain nojalla.

Tapaturmavakuutuslaki sisältää säännökset korvaushakemusten ratkaisemisesta, korvauksen maksamisesta, viivästyskorotuksesta ja muutoksenhaussa Valtiokonttorille asetetuista määräajoista. 

Tapaturmavakuutuslain 41 b §:n 1 momentin mukaan vakuutuslaitoksen on annettava korvausasiassa päätös viipymättä ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa lainkohdassa mainitut tarpeelliset selvitykset saatuaan. Päätös leskeneläkkeeseen oikeutetun työ- tai eläketulojen vaikutuksesta leskeneläkkeeseen on kuitenkin annettava vuoden kuluessa siitä, kun vakuutuslaitokselta on haettu korvausta kuoleman tai katoamisen johdosta. 

Tapaturmavakuutuslain 41 b §:n 3 momentin mukaan vakuutuslaitoksen on pääsääntöisesti maksettava päätökseensä perustuva korvaus 14 päivän kuluessa päätöksensä antamisesta ja muutoksenhakuelimen päätökseen perustuva korvaus 30 päivän kuluessa siitä, kun vakuutuslaitos sai 1 momentissa tarkoitetun selvityksen ja päätös tuli lainvoimaiseksi.

Edellä mainitut säännökset koskevat myös Valtiokonttoria tapaturmavakuutuslain mukaisena vakuutuslaitoksena. Sen sijaan 41 b §:n  2  ja 4-6  momentit, joissa on  säädetty asianosaiselle oikeus päätöksen tai korvauksen maksun viivästyessä hakemuksella vaatia käsittelyn  tai korvauksen maksamisen siirtämistä Tapaturmavakuutuslaitosten liitolle, eivät koske Valtiokonttoria (30 § 1 mom.).

Tapaturmavakuutuslain 60 §:n 1 momentin mukaan lain mukaisen korvauksen viivästyessä vakuutuslaitoksen on maksettava viivästynyt korvaus viivästysajalta korotettuna. Korvauksen korotus on korkolain mukainen.

Tapaturmavakuutuslain 53 c §:n 2 momentin mukaan jos vakuutuslaitos ei voi hyväksyä valittajan vaatimuksia kaikilta osin, sen on 30 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä toimitettava valituskirjelmä, valitusasiaa koskevat asiakirjat ja lausuntonsa tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnalle tai, jos valitus koskee tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnan päätöstä, vakuutusoikeudelle. 

Tapaturmavakuutuslain 53 c §:n 3momentin mukaan edellä 2 momentissa tarkoitetusta määräajasta voidaan poiketa, jos valituksen johdosta tarvittavan lisäselvityksen hankkiminen sitä edellyttää. Valituskirjelmä ja lausunto on kuitenkin aina toimitettava asianomaiselle muutoksenhakuelimelle viimeistään 60 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä.

3)	Liikennevahingot (Liikennevakuutuslaki 279/1959)

Liikennevakuutuslaki sisältää säännökset viivästyskorotuksesta. 

Liikennevakuutuslain 12 a §:n 1 momentin mukaan henkilöön kohdistuneesta vahingosta suoritettavan korvauksen viivästyessä vakuutusyhtiön on maksettava viivästynyt korvaus viivästysajalta korotettuna. Korvauksen korotus on korkolain mukainen. 

Liikennevakuutuslain 12 a §:n 2 momentin mukaan edellä 1 momentissa tarkoitettu korvauksen korotus lasketaan viivästysajan jokaiselta päivältä, ei kuitenkaan ajalta ennen kuin kolme kuukautta on kulunut sen kalenterikuukauden päättymisestä, jona vahingonkärsinyt on esittänyt vakuutusyhtiölle vaatimuksensa sekä korvauksen perustetta ja määrää koskevan sellaisen selvityksen kuin häneltä kohtuudella voidaan vaatia ottaen huomioon myös vakuutusyhtiön mahdollisuudet hankkia selvitys. 

4)	Rikosvahingot  (Rikosvahinkolaki 1204/2005)

Rikosvahinkolain 28 §:n mukaan hakijalle on vaatimuksesta suoritettava ennakkokorvausta, jos korvausasian ratkaisu Valtiokonttorissa viivästyy hakijasta riippumattomista syistä ja on ilmeistä, että hänellä on tämän lain nojalla oikeus määrältään merkittävään korvaukseen.

RAHOITUSTOIMIALA
Valtiokonttorin Rahoitustoimiala vastaa valtion velanhoidosta ja kassahallinnasta sekä hallinnoi pääosaa valtion varoista myönnetyistä lainoista ja korkotuista sekä osaa valtiontakauksia. Rahoitus hoitaa myös valtion testamentti- ja perintöasioita sekä maksuvapautuksia.

1)	   Rahoitustoimialaan liittyvänä asian käsittelyaikaa koskevana erityislainsäädäntönä on perintökaaren voimaanpanolain 6 §:n 2 momentti. Kyseisen säännöksen mukaan silloin, jos perintö perintökaaren 5 luvun 2 §:n mukaisesti halutaan luovutettavaksi perittävän läheiselle tai kunnalle, siitä on tehtävä hakemus Valtiokonttorille vuoden kuluessa perittävän kuolemasta. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että Valtiokonttori voi käsitellä perillisittä kuolleen henkilön kuolinpesän omaisuuden luovuttamista koskevat hakemukset vasta sen jälkeen, kun vuosi on kulunut perinnönjättäjän kuolemasta. 

2)	 Rahoitus vastaa antolainojen myöntöpäätösten jälkeisistä toimenpiteistä koko laina-ajalta. Käytännössä tämä tarkoittaa valtiovelkojan ja lainansaajan välisen velkasuhteen dokumentoimista velkakirjaan, lainoihin liittyvän maksuliikenteen hoitamista, vakuuksien ylläpitoa vakuusjärjestelyineen, saatavien valvontaa ja perimistä sekä muun muassa eräitä erityisiä tukitoimenpiteitä, akordeja ja yrityssaneerauksia. 

Antolainauksen suurimman lainakannan muodostaa vuokrataloyhteisöille myönnetyt aravalainat, joiden laina-ajat ovat huomattavan pitkät, 40 vuotta, lainamäärät suuria ja lisäksi samalla lainasaajalla saattaa olla useita eri aikaan ja erilaisin ehdoin myönnettyjä valtion lainoja sekä muiden rahoittajien myöntämiä lainoja, joihin liittyy valtion viimesijainen takausvastuu. Näiden valtion lainoittamien vuokrataloyhteisöjen yrityssaneeraukset tekee Valtiokonttori. Yrityssaneerausohjelmien tekeminen on erittäin haasteellista muun muassa siksi, että vuokrataloyhteisöjen rahoituslaskelmaennusteita joudutaan tekemään useiksi kymmeniksi vuosiksi eteenpäin, selvityksiä tarvitaan tyypillisesti useaan kertaan ja samoin neuvotteluja eri tahojen kanssa käydään useaan otteeseen. 

Muun muassa edellä mainituissa tapauksissa käsittelyaika saattaa muodostua hyvinkin pitkäksi ja sen kestoa on lähes mahdoton arvioida etukäteen. Kyse on valtion saatavien turvaamiseen liittyvästä riskienhallinnasta ja valtion aseman turvaamisesta. Näitä seikkoja arvioidaan tarkastusten yhteydessä jälkikäteen ensi sijassa ratkaisujen oikeellisuuden ja lainmukaisuuden sekä valtion riskienhallinnan näkökulmasta. Nopeasti tehdyt ratkaisut eivät jälkikäteisarvioinneissa ole lieventävä näkökulma päätöksille, joissa valtiovelkojan asema vaarantuu. Myös asiakkaan näkökulmasta asian huolellinen valmistelu takaa parhaiten oikeudenmukaisen ratkaisun ja mahdollistaa varmimmin sellaisen ratkaisun löytämisen, joka mahdollistaa asiakkaan toimintaedellytysten turvaamisen.
Edellä esitetystä johtuen tulisi olla mahdollisuus jättää lainojen ja korkotukien sekä valtiontakausten hallinnointiin liittyvät tietyt asiat käsittelyajan määrittelemisen ulkopuolelle.

3)	 Valtiokonttorin toimivaltaan kuuluu myös maksuvapautuslain mukaisten maksuvapautushakemusten käsittely. Tällaisella hakemuksella yksityishenkilö tai yhteisö voi hakea vapautusta tai huojennusta valtiolle tulevasta maksusta tai korvauksesta. Koska kysymys on käytännössä mahdollisuudesta luopua valtion saatavista, myös maksuvapautushakemusten käsittelyssä on yhtenä keskeisenä näkökulmana valtion saamisten turvaaminen ja sen arvioiminen, että vapautuksen myöntäminen ei loukkaa valtion etua. Tämä korostuu erityisesti euromäärältään suurissa asioissa ja tällöin päätöksen tekemistä varten tarvittava harkinta-aika saattaa vaihdella huomattavasti.

Tärkeänä käsittelyaikaan vaikuttavana tekijänä, joka saattaa huomattavasti vaikeuttaa käsittelyyn yleisesti kuluvan ajan määrittelemistä, ovat myös lausuntoketju-tyyppiset tilanteet, joissa päätöstä varten saatetaan tarvita lausunnot usealta muulta viranomaiselta, joiden on puolestaan pyydettävä lausuntoja asian selvittämiseksi. Lisäksi tietyissä Rahoitustoimialalla käsiteltävissä asioissa – kuten valtion myöntämien lainojen akordeja koskevissa asioissa – on myös hyvin mahdollista, että asian käsittelyn aikana tilanne muuttuu niin olennaisesti, että asian käsittely joudutaan aloittamaan käytännössä alusta.

YLEISTÄ  TYÖRYHMÄMÄN EHDOTUKSISTA
Lakisääteisten asioiden käsittelyssä Valtiokonttorissa noudatetaan laissa asetettuja määräaikoja. Lisäksi hakemusten käsittelylle sovitaan Valtiokonttorin toimialojen tulossopimuksissa tavoiteajat korvaus- , etuus- ja asialajeittain. Käsittelyaikatavoitteiden toteutumista seurataan mm. säännöllisen raportoinnin avulla.  Yksittäisestä korvausasiasta, myös hakemuksen käsittelyajasta, hakijan on mahdollista antaa palautetta muullekin organisaatiotasolle Valtiokonttorissa kuin asian käsittelijälle. Toimiva palautejärjestelmä ja asiakaslähtöinen organisaatio ovat ensiarvoisen tärkeä laadun tae. Näin pystytään joustavasti ja asiakasta tyydyttävällä tavalla ratkaisemaan suurin osa myös käsittelyaikaa koskevista erimielisyyksistä.  Vain harvoin erimielisyys johtaa hallintokanteluun. Tällöinkin usein ensisijaisena kantelun kohteena on ratkaistun asian lopputulos kokonaisuudessaan.

Sinänsä ei ole odotettavissa, että työryhmän ehdottamia kiirehtimisvaatimuksia ja viivästymisvalituksia Valtiokonttoriin saapuisi kovinkaan runsaasti. Yleisesti arvioiden hallintolakiin ehdotetut säännökset kiirehtimisvaatimuksesta ja kiirehtimisvaatimukseen vastaamiseen varattu suhteellisen lyhyt määräaika kuitenkin lisäisivät hallintopäätöksiin tarvittavaa työmäärää. Hallintolainkäyttölakiin ehdotetut säännökset viivästysvalituksesta ja tästä aiheutuva erillinen valitusprosessi lisäisivät hallintoviranomaisten ja muutoksenhakuasteiden työmäärää. Työmäärän lisääntyminen puolestaan saattaisi hidastaa sekä hallintoviranomaisten, että muutoksenhakuasteiden toimintaa. Pitkien käsittelyaikojen rasittamiin muutoksenhakuasteisiin olisi uudistuksen johdosta lisättävä henkilöstöresursseja. Ehdotetut säännökset viivästysvalituksesta saattaisivat myös lisätä aiheettomien valitusten määrää. 

Edellä olevan perusteella ja edellä esitetyin varaumin Valtiokonttori pitää hallintoasian käsittelyn viivytyksettömyyttä ja siihen liittyviä oikeussuojakeinoja koskevaa ehdotusta pääsääntöisesti hyvänä ja kannatettavana. 

Pääjohtaja	                              Timo Laitinen

Toimialajohtaja	Jyri Tapper