30.3.2011		Asianumero
						2/2011 Laus
Oikeusministeriö

Viite		OM 12/41/2007
		OM004:00/2008	

Asia  	Oikeusministeriön lausuntopyyntö työryhmän mietinnöstä ”Oikeudenkäynti hallintoasioissa. Prosessityöryhmän mietintö” 
(Oikeusministeriön mietintöjä ja lausuntoja 4/2011) 

Lausuntopyynnön johdosta tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunta toteaa seuraavaa:

	Yleistä

Muutoksenhakulautakunta pitää hyvänä sitä, että hallintolainkäytön yleisiä prosessisäännöksiä selkeytetään ja täsmennetään niin, että ne olisivat nykyistä informatiivisemmat ja vastaisivat nykyistä paremmin oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimuksiin. Uuden lain säätäminen selkeämpi vaihtoehto ja lain nimike on yksiselitteinen ja informatiivinen. 

Muutoksenhakulautakunta viittaa 5.2.2010 antamaansa lausuntoon prosessityöryhmän välimietinnöstä. Siinä mainitut epäselvyydet hallintolainkäyttölain soveltamisesta muutoksenhakulautakunnassa ovat pääosin väistyneet 1.1.2011 voimaan tulleen tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnasta annetun lain myötä. Uuden lain mukaan muutoksenhakulautakunnassa sovelletaan hallintolainkäyttölakia, jollei erikseen toisin säädetä. Uudessa laissa on nimenomaisesti todettu, että myös hallintolainkäyttölain mukaisia suullisen käsittelyn menettelykeinoja koskevia pykäliä sovelletaan.  Lainsäädäntö on toteutettu vastaavalla tavalla myös muissa sosiaalivakuutuksen alalla toimivissa muutoksenhakulautakunnissa. Nyt kun lakiehdotuksen lain soveltamisalaa koskevassa säännöksessä nimenomaisesti todetaan, että mitä laissa säädetään hallintotuomioistuimesta ja tuomioistuimesta, sovelletaan myös valitusasioita käsittelemään perustetussa lautakunnassa siten kuin siitä erikseen säädetään, on asia yksiselitteinen. 

Muutoksenhakulautakunta haluaa korostaa sitä, että sosiaalivakuutuksen alalla toimivilla lautakunnilla on käytännössä erittäin suuri merkitys. Niissä käsitellään asianosaisille merkittäviä terveyttä, taloutta ja toimeentuloturvaa koskevia asioita. Verrattuna esimerkiksi hallinto-oikeuksiin näissä lainkäyttöelimissä käsitellään vuosittain yli kaksinkertainen määrä asioita. Vakuutusoikeudessa ja sen alaisissa lautakunnissa käsiteltävien asioiden laatu poikkeaa monessa suhteessa muusta hallintolainkäytöstä, mikä heijastuu myös lautakunnissa sovellettavaan prosessiin. Lautakuntia koskevissa erityislaeissa on erityispiirteitä, jotka poikkeavat muusta hallintolainkäytöstä, esimerkkeinä mainittakoon jo pitkään käytössä ollut ja hyvin toimiva itseoikaisu, asian uudelleen käsittely uuden selvityksen johdosta sekä valituksen tutkiminen myöhästymisestä huolimatta. Myös lautakunnissa sovellettava käytäntö liittyen esimerkiksi valituksen sisältöä koskevien muotoseikkojen tarkkaan noudattamiseen poikkeaa muusta hallintolainkäytöstä. 

Nyt lakiehdotuksessa määritellään esimerkiksi tarkasti valituksen sisältöä koskevat vaatimukset ja siinä todetaan, että hallintotuomioistuimen on varattava valittajalle tilaisuus täydentää valitusta, jos se on puutteellinen. Samoin lakiehdotuksen mukaan tuomioistuin jättää valituksen tutkimatta, jos valitus on jäänyt puutteelliseksi, vaikka valittajalle on varattu tilaisuus sen täydentämiseen. Tällainen valituksen sisältöön liittyvien muodollisten seikkojen ehdoton noudattaminen, tilaisuuden varaaminen valituksen täydentämiseen ja mahdollinen tutkimatta jättäminen, mikäli valitus jää puutteelliseksi, ei pääsääntönä ole kuulunut sosiaalivakuutuksen alalla toimivissa lautakunnissa vakiintuneesti sovellettuun oikeuskäytäntöön. Tämän tyyppinen tiukka muotosidonnaisuus pääsääntöisenä prosessinedellytyksenä ei käsiteltävien asioiden laatu ja määrä huomioiden ole perusteltua. Näissä lautakunnissa valittajan pitäisi pystyä itse laatimaan valituksensa ilman oikeudellista avustajaa ja lautakunnille tulisikin jättää asian laadun ja luonteen kannalta perusteltuna pidettävää harkintavaltaa muodollisten seikkojen soveltamisessa. Tämä sosiaalivakuutuksen prosessiin liittyvä näkökulma tulisi ottaa huomioon oikeudenkäynnistä hallintoasioissa säädettäessä ja niiden soveltamista lautakunnissa pohdittaessa. 

Muutoksenhakulautakunnalla ei ole huomautettavaa työryhmän mietinnössä oleviin keskeisiin ehdotuksiin, jotka koskevat yleistä valitusoikeutta, muutoksenhakua ministeriöiden hallintopäätöksistä, viranomaisen asemaa prosessissa, selvityksen rajoittamista, tiedoksiantoa, asiakokonaisuuden yhdistämistä hallinto-oikeuksissa, täytäntöönpanomääräyksiä ja turvaamistoimia, oikeudenkäyntikulujen korvaamista, hallintoriitaa ja ylimääräistä muutoksenhakua.

Suullinen käsittely ja muut todisteluun liittyvät kysymykset

Muutoksenhakulautakunta pitää ehdotettuja suullisen käsittelyn järjestämisvelvollisuutta ja prosessia selventäviä säännöksiä tarpeellisina. Myös todistelua koskevat säännökset on syytä ottaa uuteen lakiin hallintolainkäytön tarpeisiin muotoiltuina. Samalla tulisi kuitenkin erityisesti huolehtia siitä, että kunkin säännöksen soveltuvuus sosiaalivakuutuksen lautakunta-tyyppisiin muutoksenhakuelimiin, jotka eivät ole kaikki valtion viranomaisia, on tarkoin harkittu. Tällöin on oltava selvillä, miten suulliseen käsittelyyn ja todisteluun liittyvät menettelykeinot (esimerkiksi uhkasakon määrääminen) näiden lautakuntien osalta on käytännössä toteutettavissa.  

Muutoksenhakulautakunta pitää askeleena parempaan sitä, että uuteen lakiin on ehdotettu kirjattavaksi nykyistä hallintolainkäyttölakia tarkemmin ne tilanteet, jolloin asianosaisen vaatimuksesta huolimatta suullinen käsittely voidaan jättää toimittamatta. Muutoksenhakulautakunta haluaa kuitenkin painottaa sitä, että sosiaalivakuutuksen alalla toimivissa lautakunnissa vuosittain käsiteltävien valitusasioiden määrä on varsin suuri, verrattuna esimerkiksi hallinto-oikeuksissa vuosittain käsiteltäviin valitusasioihin. Suullisten käsittelyjen järjestäminen kovin suuressa mittakaavassa ei lautakuntien nykyresursseilla ole mitenkään käytännössä mahdollista, kun otetaan huomioon prosessin tehokkuus- ja taloudellisuusvaatimukset. Käytännön merkitystä suullisen käsittelyn järjestämisen kannalta on myös sillä, että nämä lautakunnat ovat valtakunnallisia eli valittajat tulevat eri puolilta Suomea, sekä sillä, että lautakuntien jäsenet ovat puheenjohtajia lukuun ottamatta sivutoimisia. Lautakuntien välillä on myös suuria eroavaisuuksia käsiteltävien juttutyyppien ja niiden edellyttämien todistelukysymysten suhteen. Esimerkkeinä mainittakoon tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnan lääketieteelliset valitusasiat verrattuna työttömyysturvan muutoksenhakulautakunnan todistelua vaativiin valitusasioihin. Muutoksenhakulautakunta pitäisikin perusteltuna sitä, että pääperiaatteena olisi se, ettei lääketieteellisissä asioissa järjestetä suullista käsittelyä muutoin kuin asianosaisen vaatimuksesta ja ainoastaan painavasta syystä. Tämä vastaisi nykyistä oikeuskäytäntöä, vapauttaisi työresursseja suullisen käsittelyn vaatimuksen tutkimisesta itse asian selvittämiseen eikä myöskään herättäisi turhia toiveita valittajissa suullisen käsittelyn järjestämisen mahdollisuudesta.

Muutoksenhakulautakunta pitää hyvänä säännöstä siitä, että jos asiassa vedotaan yksityisluonteiseen kirjalliseen todistajankertomukseen, suullinen käsittely todistajan kuulemiseksi järjestetään vain, jos se on tarpeen asian selvittämiseksi.

Koska kaikki sosiaalivakuutuksen alalla toimivat lautakunnat eivät ole valtion viranomaisia, muutoksenhakulautakunta pitää ongelmallisena ehdotetussa laissa olevia säännöksiä uhkasakon asettamisesta ja tuomitsemisesta (joihin sovellettaisiin uhkasakkolakia) ja niiden soveltuvuutta tällaisten ns. yksityisten lautakuntien menettelykeinoksi. Laista tulisikin ilmetä, mille taholle tällainen tuomittu uhkasakko maksetaan, valtiolle vai kyseessä olevalle lautakunnalle.

Muilta osin muutoksenhakulautakunnalla ei ole huomautettavaa ehdotuksiin, jotka koskevat suullista käsittelyä ja muita todisteluun liittyviä kysymyksiä.

	Puheenjohtaja	Hannu Hakkola

	Esittelijä		Petteri Immonen