1
Vaasan hallinto-oikeus			H00002/10
Korsholmanpuistikko 43
PL 204			4.2.2010
65101 Vaasa
p. 010 36 42611
f. 010 36 42760
s-posti vaasa.hao@oikeus.fi

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO

Lausunto oikeusministeriön työryhmämietinnöstä 2009:17
Oikeudenkäyntiavustajien kelpoisuus ja valvonta

Vaasan hallinto-oikeus pitää mietintöä yleisesti ottaen hyvin perusteltuna ja katsoo, että
oikeudenkäyntiavustajien hyväksymistä ja valvontaa on kehitettävä siinä esitettyjen lakiehdotusten perusteella. Eräiltä osin hallinto-oikeus katsoo tarpeelliseksi esityksen tarkentamisen ja esittää lisäksi joitakin huomioita ja näkökohtia.

Kannanotto keskeisistä esityksistä hallinto-oikeuden näkökulmasta

Asianajajat sekä julkiset oikeusavustajat ovat jo nyt eri tyyppisiin asianajotehtäviin valikoituneita ja heillä on koulutuksensa ja kokemuksensa perusteella hyvät edellytykset tarjota korkealaatuisia oikeudellisia palveluita. Heidän toimintaansa myös valvotaan, joskaan valvonta ei yllä vielä riittävästi asianajon laadun valvontaan. Myös julkisyhteisöjen ja yritysten palveluksessa olevilla lakimiehillä on edellytykset menestyä työnantajansa yleensä samantyyppisten asianajotehtävien hoitamisessa, ja heidän työtään kontrolloidaan työnantajan toimesta. Ongelmallisin ryhmä ovat Suomen Asianajajaliiton ulkopuolella toimeksiantoja hoitavat lakimiehet, jotka eivät ole julkisia oikeusavustajia eivätkä myöskään hoida asianajotehtäviä työnantajansa lukuun virka- tai palvelussuhteessa toimien. Heidän osaltaan on lupajärjestelmän käyttöönotto sekä valvonnan tehostaminen perusteltua. Lastensuojeluasioissa toimii asianosaisten asiamiehenä ja avustajana paljon asianajajia, mutta myös muita lakimiesavustajia. Lakimieskoulutuksen edellyttäminen oikeusavustajalta lastensuojeluasioissa on aiheellista oikeusturvanäkökohtien johdosta. Kun otetaan huomioon lastensuojeluasioita koskevat aineelliset säännökset, oikeudenkäyntimenettely, johon usein sisältyy suullinen käsittely, sekä asioiden keskeinen merkitys yksityisten asianosaisten kannalta, on lastensuojeluasioiden rinnastaminen siviili- ja rikosasioihin mietinnössä esitetyllä tavalla perusteltua. 

						2
	Huomiota kiinnittää, että työryhmän tarkoituksena on ollut poistaa oikeus toimia 
	avustajana ja asiamiehenä 	oikeudenkäynneissä ainakin hallintotuomioistuinten ja 
	erityistuomioistuinten  lainoppineilta jäseniltä. Tältä osin on todettava, että tuomarit 	ovat lainkäytössä korkean tason ammattilaisia, joten muutosta ei voi perustella työn 
	laatutason parantamistavoitteella. Myöskään valvonnan kannalta tuomarin virassa 	olevan henkilön satunnainen toiminta lähisukulaisen hyväksi ei voi muodostaa valvon-	nallista ongelmaa. Vaasan hallinto-oikeus esittää harkittavaksi, että kaikissa  tuomio-
	istuimissa toimiville tuomareille sallittaisiin asianajo sen lähipiirin hyväksi, joka 	on 
	mainittu oikeudenkäymiskaaren 15 luvun 3 §:ssä. Tuomarinvirassa toimivat ovat 
	erityisryhmä sen vuoksi, että heille osaamisesta huolimatta tuskin millään perusteella 
	voitaisiin myöntää lupaa oikeudenkäyntiavustajana toimimiseen. Samalla tulisi vielä
	 harkita, onko perusteltua poistaa muiltakaan lakimiehiltä oikeus edellä tarkoitetun 
	lähipiirin avustamiseen oikeudenkäynneissä. Joissakin tapauksissa tällä poikkeuksella 	voi olla suuri merkitys, näin esimerkiksi jos lähisukulaisilla on  merkittävä oikeudellinen 	intressi mutta heikot edellytykset vastata suuriksi muodostuvista  oikeudenkäyntikuluis-	ta, joihin yhteiskunnalta ei saa tukea eikä vakuutuksista korvausta. Asianajajia on 
	maassamme 	noin 1.800 ja lakimiehiä yhteensä noin kymmenkertainen määrä. Laki-	miesten lähisukulaisia koskevilla mahdollisilla poikkeuksilla ei näin ollen ole mitenkään 	vähäinen merkitys.

Kokemuksia oikeusavun järjestämisestä

Hallinto-oikeudessa käsiteltävissä lastensuojeluasioissa asianajotehtävien hoitaminen on myös nykyisessä järjestelmässä sujunut hyvin ja se on vuosien mittaan jopa parantunut asianajajien sekä julkisten oikeusavustajien erikoistumisen sekä kokemuksen karttumisen myötä. Näissä asioissa yksityisillä asianosaisilla on yleensä ollut oikeus saada julkista oikeusapua ainakin rajoitetusti. Lisäksi hallinto-oikeus on antanut avustajan ja edunvalvojan määräyksiä myös viran puolesta. Esitetty uudistus merkitsee kuitenkin avustajien valikoinnin tehostumista ja valvonnan parantumista.

Oikeusavun kehittämisestä

Hallinto-oikeus katsoo, että etenkin keskituloisten kansalaisten mahdollisuudet oikeusavustajan palvelujen saamiseen ovat jatkuvasti heikentyneet oikeudenkäyntikulujen kasvun myötä. Lastensuojelun piiriin tulee entistä enemmän keskituloisia perheitä mm. huume- ja koulunkäyntiongelmien kasvun myötä, ja tämän vuoksi itse oikeudenkäyntikulunsa maksavien asiakkaiden määrä kasvaa. Esitetty  oikeusavun auktorisointijärjestelmä vaatii ohjauksen tehostamista myös siten, että palvelujen hinnoittelun kohtuullisena pysymiseen kiinnitetään huomiota. 

Uudessa järjestelmässä tulisi painottaa koulutuksen ja erikoistumisen merkitystä ja pyrkiä mahdollisuuksien mukaan poistamaan ongelmat, jotka muodostuvat avustajan ottaessa hoitaakseen sellaisen asian, johon hänellä ei ole sen vaatimaa erityisasiantuntemusta. Tässä olisi käytettävä uusia valvontamenetelmiä, kuten tarkastuskäyntejä  sekä lausuntojen pyytämistä. Pelkkää kantelujen tutkimiseen perustuvaa valvontajärjestelmää ei voi pitää riittävänä. Asianajajille ja lupalakimiehille tulisi järjestää saatujen lausuntojen ja tarkastushavaintojen perusteella ohjausta ja koulutusta oikeista menettelytavoista samoin kuin aineellisen lain keskeisistä muutoksista. Kun kansalaisten oikeutta valita avustajansa rajoitetaan, on entistä paremmin huolehdittava siitä, että auktorisoidun aseman saanut lakimies huolehtii saamastaan tehtävästä ammattitaitoisesti ja kohtuullisin kustannuksin.

						3
	Lausunnon ovat valmistelleet hallinto-oikeustuomarit Jaakko Kellosalo ja Kristiina Kerttula, jotka 
	työskentelevät lastensuojeluasioita käsittelevällä  3. jaostolla.

	

	Ylituomari			Liisa Talvitie