Opetus- ja kulttuuriministeriö 	
Kirjaamo 
kirjaamo@minedu.fi 

Asia:	Suomen ruotsinopettajat ry:n lausunto ruotsin kielen opetuksen kehittämisryhmän raportista (2012:9) ja siinä tehdyistä ehdotuksista 

Viite: 	Lausuntopyyntönne 22.5.2012 Dnro OKM/77/040/2011 

Pyydettynä lausuntona ruotsin kielen opetuksen kehittämistyöryhmän raportista Toiminnallista ruotsia – lähtökohtia ruotsin opetuksen kehittämiseksi toisena kotimaisena kielenä Suomen ruotsinopettajien yhdistys SRO esittää seuraavaa: 

Työryhmä asetettiin tarkastelemaan ruotsin kielen opetusjärjestelyitä eri kouluasteilla ja selvittämään eri vaihtoehtoja opetuksen järjestämisestä perusopetuksessa. Lisäksi työryhmää pyydettiin tekemään ehdotuksia ruotsin kielen opetuksen ja oppimisen parantamiseksi kaikilla koulutusasteilla sekä kielellisen yhdenvertaisuuden turvaamiseksi.

Työryhmän kokoonpano oli kattava ja lisäksi työryhmä on kuullut monipuolisesti eri toimijoiden edustajia. Työryhmä on työssään eritellyt perusteellisesti ruotsin kielen opetusta eri lähtökohdista. 

Työryhmän perustaminen on sijoitettu periaatteessa hyvää ajankohtaan, sillä samanaikaisesti tehtiin työtä perusopetuksen uuden tuntijaon ja tavoitteiden asettamiseksi. Siksi onkin vaikea ymmärtää, miksi ei voitu odottaa lausuntoja tämän työryhmän työhön vaan perusopetuksen tavoitteet ja tuntijakopäätös annettiin ennen sitä. Uuden tuntijaon myötä peruskoulun ruotsin opetuksen tilanne (B-ruotsi) on kokenut melkoisia muutoksia verrattuna siihen esitykseen, johon yhdistys 22.3.2012 antoi lausunnon. Siinähän B-ruotsin opetus olisi säilynyt vuosiluokilla 7-9, kuten aiemminkin.  Olisi ollut todella tärkeää kuulla kentällä toimivien asiantuntijoiden ääntä päätöstä tehdessä. Nyt uusi tuntijako on asettanut ruotsin kielen opetuksen ja opettajankoulutuksen erittäin haasteelliseen tilanteeseen. Syksyllä 2011 SRO:n Opetushallituksen rahoituksella järjestämässä koulutuksessa, Framåt med svenskan, lähdettiin suunnittelemaan opetuksen sisältöjä sen tuntijakoesityksen pohjalta, jossa B-ruotsin opetus säilyy yläkoulussa. Ryhmätöiden tulokset eivät olekaan enää uudessa tilanteessa toimivia ratkaisuja, koska kahden tunnin siirto pois yläkoulusta ei voi olla vaikuttamatta opetussisältöihin ja metodeihin. Yläkouluun jäävä tuntimäärä taas on niin vähäinen, että työryhmän esittämät ehdotukset vesittyvät resurssien vähyyteen. 

Työryhmä esittää mm. ruotsinopetuksen aikaistamista siten, että ruotsin kielen ja kulttuurin sisältöjä integroidaan myös muihin aineisiin perusopetuksen vuosiluokilla 1-6, sekä ruotsin kielen aloitusajankohdan varhentamista. SRO on kaikissa ruotsinopetukseen liittyvissä lausunnoissa painottanut, että kielen varhennettu opetus, joka toteutetaan vain tuntien siirtona ylhäältä alaspäin, ei ole pelkästään tekninen ratkaisu. Oppisisältöjä ei voida siirtää tuntien mukana. Perusopetuksen tuntijakoesityksessä oleva kahden vuosiviikkotunnin siirto, jossa kolmasosa resursseista siirretään kuudennelle vuosiluokalle, tulee johtamaan osaamistason laskuun perusopetuksen päättövaiheessa. Siirron seurauksena vuosiluokille 7-9 jää kahden vuoden jakso, jolloin ruotsin opetusta tarjotaan vain yksi vuosiviikkotunti. Mitkään tutkimukset eivät ole osoittaneet, että tällaisella resurssien jaolla saavutetaan parempia oppimistuloksia. Aikaistamista ei siis voi toteuttaa ilman siihen osoitettua lisäresurssia, mitä työryhmän työssä ei oteta huomioon. Ruotsin opetuksen aloittaminen jo alemmilla vuosiluokilla aiheuttaa monissa kouluissa suuria käytännön ongelmia: mistä saada pätevät opettajat opettamaan ruotsia kuudennelle luokalle? Luokanopettajilla ei monillakaan ole ruotsin kielen erikoistumisopintoja ja toisaalta yläluokkien opettajien siirtyminen kesken työpäivän alaluokille aiheuttaa myös kustannuksia. Erityisen suuri ongelma on niissä kunnissa, joissa ei ole yhtenäisperuskouluja, vaan ala- ja yläluokat ovat fyysisesti erossa toisistaan. Aikaistaminen tulee asettamaan oppilaat keskenään eriarvoiseen asemaan eri koulutuksenjärjestäjien kohdalla. 

SRO kannattaa valtion erityisavustuksen kohdentamista myös A2-ruotsiin, sillä se kannustaa opetuksenjärjestäjiä järjestämään A2-ruotsin opetusta. A2-ruotsin valinta turvaa paremmin ruotsin kielen osaajien varannon maassamme ja mahdollisuuden runsaampiin valinnaisiin opintoihin perusopetuksen yläluokilla. Näin myös muille kieliopinnoille jää perusopetuksen yläluokilla oppilaan lukujärjestykseen enemmän tilaa. 

SRO kannattaa myös kielikylpyopettajien koulutuksen lisäämistä niin, että mahdollisimman monella oppilaalla olisi mahdollisuus saada peruskoulun aikana kielikylpyopetusta. Näin saataisiin lisättyä sellaisten ruotsin kielen taitajien määrää, jotka pystyvät aidosti selviytymään viestintätilanteissa ruotsin kielellä.

Opetussuunnitelman kehittämistyön osalta SRO toteaa, että jo nyt voimassa olevat sekä perusopetuksen että lukion opetussuunnitelmat mahdollistavat toiminnallisen kieltenopetuksen siten, että opetus liittyy oppilaan tai opiskelijan arkipäivään. SRO pitää hyvänä, että tätä suuntausta jatketaan ja että kehitystyössä kuullaan arjen opetustyötä tekeviä opettajia. On tärkeää, että kentän ammattilaiset ovat laatimassa uusia opetussuunnitelmia, niin että niiden sisällöt toimivat myös koulun arjessa. Lisäksi niissä tulee selkeästi mainita, mitkä perusrakenteet ovat viestinnän kannalta tärkeimpiä.   

Opetushallituksessa tehtävään oppimisalustojen kehittämishankkeeseen ja digitaalisten materiaalien kehittämiseen on myös ehdottomasti saatava ns. tavallisia opettajia mukaan. Näiden opettajien työn riittävästä resursoinnista on huolehdittava. 

Työryhmä esittää toisen kotimaisen kielen aloitusmahdollisuutta (B3) toisella asteella sekä ruotsin opintojen tarjoamista maahanmuuttajille korkeakouluopintojen aikana. Esitykset ovat erittäin kannatettavia. Toteutumisen varmistamiseksi on huolehdittava myös riittävästä resursoinnista, se ei saa olla pois muusta opetuksen resursoinnista. 

Monet työryhmän esitykset (täydennyskoulutus, oppiaineiden integrointi, opetusmenetelmien kehittäminen, opinto-ohjauksen kehittäminen, kielikylpyopetuksen kehittäminen) edellyttävät valtion taloudellista tukea. Jos näiden velvoitteiden toteuttaminen jää koulutuksenjärjestäjien tehtäväksi, on suuri riski, että taloudellisesti tiukkoina aikoina ne jäävät vain ehdotuksen tasolle. Hyvät tulokset edellyttävät aina riittäviä resursseja ja nuoriin ja koulutukseen panostaminen ei ole koskaan hyödytön taloudellinen panostus.

Helsinki 30.8.2012
Suomen ruotsinopettajat ry  

Sisko Harkoma, puheenjohtaja