KIVIJÄRVEN KUNNAN LAUSUNTO VALTIOVARAINMINISTERIÖLLE HALLITUKSEN ESITYKSESTÄ VALTIONOSUUSJÄRJESTELMÄN UUDISTAMISEKSI

Valtionosuusjärjestelmän uudistus vaikuttaa yleispiirteissään järjestelmää yksinkertaistavalta ja selkeyttävältä. Esitetty viiden vuoden määräaika on kuitenkin minimi käyttöönottoajaksi. Kivijärven kunnan menetykset käsillä olevassa kuntien välisessä järjestelmäuudistuksessa, jossa valtio ei tavoittele miltään osin säästöjä, ovat kuitenkin raskaat, koska siirtymäajan jälkeisenä kuudentena vuotena tulisi loput vähennyksestä so. 185 €/as. voimaan. Koska valtiovallan on suhtauduttava kuntiin tasapuolisesti ja koska oikeusjärjestelmämme luonteeseen kuuluu kohtuuttomien lopputulemien välttäminen, Kivijärven kunta katsoo, että järjestelmämuutoksen kokonaisvaikutus per kunta on rajattava enintään 380 €/as. Järjestelmämuutoksen lisäksihän kuntatalouteen kohdistuvat vielä varsinaiset valtionosuusleikkaukset jokaisen, myös nyt valtionosuuksia menettävien kuntien kannettaviksi.
Ikärakennekriteerin selkeyttäminen ja eri-ikäisistä aiheutuvien ikäsidonnaisten kustannusten huomioiminen on lähtökohtaisesti kannatettavaa. Muutokset ikäryhmien hinnoissa ovat kuitenkin suuria lasten ja nuorten painoarvon kasvaessa huomattavasti suhteessa ikääntyneisiin. Erityisesti lisäperusteluja edellyttää 13–15 vuotiaiden painoarvo suhteessa yli 84-vuotiaiden painoarvoon, koska kunnan väestön ollessa vanhusvoittoinen kriteerin käyttöönotolla on suuri merkitys kunnan taloudellisiin edellytyksiin vastata vanhusväestön palveluista lyhyen siirtymäajan jälkeenkin.
Valtionosuusjärjestelmän uudistamisen yhtenä tavoitteena on ollut kannustavuuden lisääminen, jolla on perusteltu tiettyjä uudistuksessa tehtyjä valintoja. Kannustavuutta kuntalaisten terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseen ei ole kuitenkaan sisällytetty ehdotettuun sairastavuuskriteeriin. Tämä on epäloogista siihen nähden, että kuntapohjaisuuteen perustuvaa sote-uudistusta on kuntaministeriön käyttämissä puheenvuoroissa perusteltu nimenomaan sillä, että näin tuetaan parhaiten kunnan eri hallinnonalojen synergistä yhteensovittamista esim. ennaltaehkäisevässä työssä sote-palvelujen laadullisten tulostavoitteiden saavuttamisessa. 
Verotulon tasauksen uudistaminen ehdotetaan rahoitettavaksi nostamalla kuntien omarahoitusosuutta (134 €/as.), mistä johtuen tasausuudistuksen tuoma hyöty häviää vaikeuttaen Kivijärvenkin tilannetta epäoikeudenmukaisesti, minkä vuoksi verotulontasausuudistuksesta tulee pidättäytyä kokonaisuudessaan ja sovittaa uudistus muutoin näin muodostuviin raameihin. 
Lisäksi tasauslisän rajaa ehdotetaan laskettavan 100 %:sta 80 %:iin. Tätä ns. 20 %:n omavastuuta perustellaan kannustimena aktiiviseen elinkeinopolitiikkaan. Ehdotuksessa ei kuitenkaan perustella, miksi tasauslisän raja on asetettu juuri 80 %:n tasolle. Nostamalla tasauslisän raja 85 %:iin ja samalla vähennystä maksavien kuntien maksuosuus 30 %:sta 35 %:iin (+ luonnollinen logaritmi % -osuudeksi muutettuna) voitaisiin parantaa erityisesti matalan verotulotason kuntien asemaa heikentämättä kuitenkaan kohtuuttomasti vähennystä maksavien kuntien asemaa tai järjestelmän elinkeinopoliittista kannustavuutta. Tällöin myöskään omarahoituksen asukaskohtainen nosto ei veisi verotulon tasauksesta saatavaa hyötyä kokonaan. 
Kivijärven kunta katsookin, että 80 % -rajan asettamisessa on kyse tosiasiallisesti saada aikaan pakkokuntaliitoksia heikentämällä entisestään jo muutoinkin heikoimmassa asemassa olevien kuntien taloudellista asemaa. Sen sijaan valtionosuusuudistus on laadittava ilman sille vieraita vaikutteita tasapuolisemmin kuntia valtion rahoitusperiaatteen mukaisesti kohtelevasti niin, että tasauslisän raja nostetaan selvitysmiehen alkuperäisen esityksen mukaiseen 85 %:iin. 
Työpaikkaomavaraisuuskriteeri ei huomioi niitä työpaikkoja, jotka ovat syntyneet kuntien yhteisistä varoista resursoituina esim. terveyspalveluihin vaan keskuskunnalle suoritettaisiin näin syntyvien verotulojen lisäksi myös perusteetonta etua työpaikkaomavaraisuuskriteerin pohjalta epäoikeudenmukaisesti valtionosuutta menettävien kuntien kustantamana. Kriteerin tulisi kompensoida työpaikkaomavaraisuutta vain ns. avoimen sektorin työpaikkojen, joista Tilastokeskuksen tarkat tilastot ovat käytettävissä, kohdalta.