Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
PL 25

00023  VALTIONEUVOSTO	28.10.2005	1 (4)

Kirjaamo.om@om.fi

Lausuntopyyntönne OM/1/41/2004, OM047:00/2004, 21.9.2005

HAAGIN LASTENSUOJELUSOPIMUKSEN VOIMAANSAATTAMINEN 

1	Esityksen tavoite

Esityksen tavoitteena on parantaa lasten suojelua kansainvälisiä liittymiä sisältävissä tilanteissa saattamalla voimaan Haagin lastensuojelusopimus. Sopimuksen avulla pyritään välttämään oikeusjärjestelmien välisiä ristiriitatilanteita lasten suojeluun liittyvän toimivallan, sovellettavan lain sekä tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon osalta. Tarkoituksena on myös kehittää kansainvälistä yhteistyötä lasten suojelussa. Yhteistyöjärjestelmä toimii kunkin sopimusvaltion keskusviranomaisen kautta.

Esityksessä ehdotetaan, että Haagin lastensuojelusopimuksessa tarkoitettuna keskusviranomaisena toimii Suomessa Oikeusministeriö. Oikeusministeriö hoitaa jo nykyisin samankaltaisia keskusviranomaistehtäviä Bryssel II a -asetuksen, Euroopan neuvoston sopimuksen ja Haagin lapsikaappaussopimuksen osalta. 

Toisessa sopimusvaltiossa annetun päätöksen tunnustamista ja täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista ja kaikki sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat toisessa sopimusvaltiossa annetut päätöksen keskitetään Helsingin hovioikeuteen. Tätä pidetään esityksessä perusteltuna sen vuoksi, että Helsingin hovioikeus ratkaisee jo nykyisin kysymyksen lapsen huoltoa tai tapaamisoikeutta koskevan päätöksen tunnustamisesta ja täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta Euroopan neuvoston sopimuksen ja Suomen kansallisten säännösten nojalla. Työryhmän mukaan pienen asiaryhmän keskittäminen yhteen tuomioistuimeen antaa mahdollisuudet tarvittavan asiantuntemuksen ylläpitämiseen. 

2	Siirtyminen kansalaisuusperiaatteesta asuinpaikkaperiaatteeseen
Lapsen edunvalvontaa koskevissa asioissa Haagin lastensuojelusopimus eroaa kansainvälisen perhelain säännöksistä siinä, että sopimuksessa on lähtökohtana lapsen asuinpaikkaperiaatteen soveltaminen. Eräistä kansainvälisluontoisista perheoikeudellisista suhteista annetun lain painotus on ollut kansalaisuusperiaatteessa. Haagin sopimus on esityksen peruste-

luiden mukaan uudenaikaisempi, koska asuinpaikka soveltuu usein paremmin tuomioistuimen kansainvälistä toimivaltaa ja lainvalintaa määrääväksi liittymäksi kuin kansalaisuus. 

Miten menetellään, kun tapaamisoikeutta koskeva asia tulee ratkaistavaksi muussa kuin tapaavan vanhemman asuinpaikkavaltiossa

Esityksen perusteluissa katsotaan, että tällaisissa tapauksissa tuomioistuin tarvitsee usein luotettavaa tietoa niistä seikoista ja olosuhteista, jotka ovat merkittäviä tapaamisoikeuden myöntämisen tai käyttämisen kannalta. Näin on erityisesti silloin, kun tapaaminen on tarkoitus toteuttaa tapaajan luona ja muussa kuin siinä valtiossa, jonka tuomioistuin ratkaisee asian. Esityksen mukaan lapsen Suomessa asuva vanhempi voisi pyytää kotikuntansa sosiaalilautakunnalta lausuntoa mainituista seikoista ja olosuhteista, jos tapaamisoikeutta koskeva asia tulee ratkaistavaksi toisessa sopimusvaltiossa. 

3	Lastensuojelun materiaaliseen sisältöön ei muutoksia
Esityksessä ehdotetaan muutosta perhe- ja yksilökohtaisen lastensuojelun järjestämisestä vastuussa olevan kunnan määrittämiseksi. Haagin sopimuksessa vallitsevan pääperiaatteen mukaan tällöinkin pääsääntönä on lapsen asuinkunta.

4	Esityksen taloudelliset ja organisatoriset vaikutukset
Ehdotettu laki lisää työryhmän arvion mukaan vähäisessä määrin Oikeusministeriöllä olevia keskusviranomaistehtäviä. Myös sosiaalilautakuntien tehtävät lisääntyisivät vähäisessä määrin sen vuoksi, että niiltä saatettaisiin pyytää lausuntoa toisessa sopimusvaltiossa lapsen tapaamisoikeudesta käytävää riitaa varten. 

5	Vaikutukset perheen asemaan 
Työryhmän arvion mukaan sopimus parantaa lapsen huoltajan tai edunvalvojan aseman pysyvyyttä tilanteissa, joissa lapsen asuinpaikka siirtyy toiseen sopimusvaltioon. Työryhmän mukaan sopimus lisää suomalaisten vanhempien vastuuta koskevien päätösten tunnustettavuutta ja täytäntöönpanokelpoisuutta muissa sopimusvaltioissa. Sopimus mahdollistaa vanhempainvastuuta koskevan asian siirtämisen sen sopimusvaltion viranomaiselle, jolla on parhaat edellytykset antaa asiassa lapsen edun mukainen ratkaisu. Sopimuksella luotu keskusviranomaisjärjestelmä helpottaa lasten suojelemista kansainvälisissä tilanteissa. 

6	Suomen Asianajajaliiton huomioita esityksen sisällöstä
1.	Esitetty tavoite kansalaisuusperiaatteen syrjäyttämisestä asuinpaikkaperiaatteen kustannuksella on kaikin puolin globalisoituvaan maailmaan hyvin soveltuva. Talouselämän ja työvoiman liikkuvuuden arkipäivän kannalta Haagin lastensuojelusopimuksen voimaansaattaminen tulee pikemminkin jälkijunassa. Kansainvälistyminen Suomessa ei enää ole arkipäivää vain pääkaupunkiseudulla. Esimerkiksi Tampereella on perheiden tukemisessa ja auttamistyössä noussut esiin käsite "ulkomaalaistaustaisten Nokia‑insinöörien vaimot ja lapset". 

Tieteellisen tutkimuksen alueella on analysoitu työelämän vaatimusten ja lapsiperheiden yhteensovittamista globalisaation arkipäivässä. Tutkijoiden mukaan kansainvälistymisen yksi ongelmallinen puoli koituu siitä, että kansainvälinen yrityskulttuuri ei välttämättä ole taipuvainen ottamaan huomioon työn ja perheen yhteensovittamisen vaatimuksia ja tällaisen yrityskulttuurin muuttaminen on vaikeaa, jos henkilöstöpolitiikan linjat laaditaan hyvin etäällä työpaikoista. 

Liiton arvion mukaan perheiden ja lasten tuen ja avun tarve ei tällaisessa kulttuurissa ole ainakaan vähenemään päin. Lainsäädännölliset ponnistukset lasten suojelemiseksi kansainvälisiä liittymiä sisältävissä tilanteissa tulevat suureen tarpeeseen. 

2.	Työryhmä ei ole erikseen lausunut Helsingin hovioikeuden tehtävien lisääntymisestä mitään, mutta kansainvälistyvässä maailmassa on ilmeistä, että Helsingin hovioikeuden tehtävät eivät sopimuksen voimaansaattamisen myötä ainakaan vähene. Helsingin hovioikeus on jo nyt Suomen ruuhkaisin hovioikeus ja käsittelee yksinomaisena hovioikeutena Suomessa monia muitakin vain sen käsiteltäväksi määrättyjä asiaryhmiä. Siellä tarvittaisiin lisää työvoimaa. Perheasioissa jo pelkästään sosiaalilautakuntien olosuhdeselvitysten viipymistä on voimakkaasti kritisoitu. Tuleekin varmistaa, että kansainvälisiä liittymiä koskevien perheasioiden käsittelyyn on riittävästi resursseja.

3.	Haagin lastensuojelusopimuksen pääsäännöt siitä, että lapsen asuinpaikkavaltion viranomaiset ovat toimivaltaisia, ja että viranomainen soveltaa omaa lakiaan ryhtyessään lasten suojelua koskevaan toimenpiteeseen sekä että toisessa sopimusvaltiossa suoritetut toimenpiteet tunnustetaan ja täytäntöönpannaan muissa kuin sopimusvaltioissa, vaikuttavat selkeiltä käytännön asianajotyön kannalta. 

Askarruttamaan jäävät lukuisat poikkeukset pääsäännöstä, vanhempainvastuun laaja määritelmä sekä erityisesti pääsäännöstä poikkeuksien kohdalla sovellettavan normin löytämisen vaikeus. Kiireellisissä tapauksissa tämä tarkoittaa tukeutumista keskusviranomaisen neuvonnan varaan. Kokemukset tähänastisesta yhteistyöstä Oikeusministeriön keskusviranomaistyöhön erikoistuneiden henkilöiden kanssa ovat olleet hyvät ja on toivottavaa, että neuvontaa jatkossakin on yksittäistapausten tasolla mahdollista saada joutuisasti. Myös koulutusta kansainvälisiä liittymiä omaavista tapauksista yleisesti sekä case-pohjalta tarvitaan. Schuman-koulutuksen kaltainen viranomaisyhteistyössä järjestetty koulutus on jatkossakin tarpeen. 

Muutamia esimerkkitilanteita käytännön työn pohjalta: 

-	Miten menetellään, kun koulukuraattori ottaa yhteyttä kysyäkseen neuvoa, miten toimitaan lapsen kanssa, jonka vanhemmat ovat Turkin kansalaisia, isä on ilman äidin suostumusta ilmoittanut viranomaisille äidin poismuuttaneeksi Suomesta. Nyttemmin isä on lasten kanssa Suomessa ja äiti yksin Turkissa ja lasten on niin ikävä äitiään, etteivät he kykene keskittymään koulutyöhön?

-	Miten menetellään, kun espanjalainen isä ja kolumbialainen äiti riitaantuvat niin pahasti, että eivät ole keskenään puheväleissä ja heille on juuri syntynyt lapsi Suomessa? Miten lapsen isyyden selvittäminen, huolto, tapaaminen ja elatusapu järjestetään? 

Askarruttamaan jää, että sopimuksen 4 artiklassa soveltamisalaa tarkennetaan luettelemalla asiaryhmiä, joihin yleissopimusta ei sovelleta, ja että näitä asiaryhmiä ovat lasten oikeuksien käytännön toteuttamisen kannalta niinkin keskeiset asiat kuin vanhemmuuden vahvistaminen tai kiistäminen sekä lapsen nimeä ja elatusvelvollisuutta koskevat kysymykset. 

Edellä kerrotussa jälkimmäisessä esimerkkitapauksessa sopimuksen soveltamisalaan kuulumaton kysymys isyyden vahvistamisesta saatettiin sopia käsiteltäväksi suomalaisessa tuomioistuimessa. Ilman asianosaisten sopimusta asia olisi tullut käsitellä kansalaisuusperiaatteen mukaan joko Espanjassa tai Kolumbiassa. Hallituksen esityksen pohjalta tällaiselle järkevälle sopimiselle ei jatkossakaan näytä olevan esteitä, ja toisaalta sopimiselle on edelleen tarvetta, koska Haagin lastensuojelusopimus ei ole riittävän kattava.

Helsingissä 28. lokakuuta 2005

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

Kari Lautjärvi
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja

LAATIJAT	

Anne Harsia
Asianajaja, Asianajotoimisto Harsia & Tarvainen Ky, Tampere

Eija Karimaa
Asianajaja, Asianajotoimisto Karimaa & Vähätalo Oy, Tampere