31.10.2005						

Oikeusministeriö
PL 25
00023 Valtioneuvosto

LAUSUNTO
Työryhmämietintö 2005:11; Haagin lastensuojelusopimuksen voimaansaattaminen

Maistraatilla ei ole muutoin huomautettavaa mietinnön sisältöön, mutta voimaansaattamislain 12 §:n osalta maistraatti ilmoittaa lausuntonaan seuraavaa:

Maistraatilla on esityksen mukaan todistuksen antovelvollisuus silloin, kun lapsen asuinpaikka on Suomessa ja henkilön asema huoltajana tai edunvalvojana perustuu suoraan Suomen lakiin tai päätös on annettu Suomessa. Epäselvää on, joutuuko maistraatti joissakin tapauksissa antamaan todistuksen myös muun maan lainsäädäntöön perustuen? Jos näin on, todistuksen antamisen edellytykset tulisi kirjata lakiin mahdollisimman tarkoin. 

Pykälän 2 momentti on kuitenkin kirjoitettu sen verran epäselvästi, että lukijalle ei aukea säännöksen sisältämä ajatus. Todistusta ei saisi antaa, jos todistuksen antamiseksi tarvittavat tiedot eivät ilmene suoraan laista tai väestötietojärjestelmästä eikä todistuksen antaja esitä niistä luotettavaa selvitystä. Tarkoitetaanko tässä esim. tilannetta, että todistusta pyydetään henkilöstä, jonka asema edunvalvojana perustuu lapsen aikaisemman asuinpaikkavaltion lakiin?  Mitä tarkoitetaan tässä tapauksessa luotettavalla selvityksellä? Onko se esimerkiksi selvitystä vieraan valtion lain sisällöstä? Luotettavuus tarkoittanee asianmukaisesti legalisoitua asiakirjaa?

Maistraatin antaman todistuksen tietolähteenä tulisi olla selkeästi joko väestötietojärjestelmä tai holhousrekisteri. Jos lähteenä voisi olla myös jotain muuta, tämä tulisi kirjata selkeämmin 2. momenttiin. 

2. momentin mukaan pyytäjän tulee osoittaa, että hän tarvitsee todistusta vieraassa valtiossa. Asia on kirjoitettu hyvin tulkinnanvaraiseksi ja aikaa vievää selvittelyä vaativaksi. Miten voidaan käytännössä osoittaa, että todistukselle annetaan vieraassa valtiossa merkitystä? Onko henkilön oma vakuutus asiasta ajateltu riittäväksi vai vaaditaanko asianomaisen maan viranomaisen tms. selvitys todistuksen tarpeellisuudesta.  Jos on tarkoitus, että todistusta pyytävän henkilön ilmoitus käyttötarkoituksesta ja tarpeesta viime kädessä riittää, ei pykälän tiukka sanamuoto liene tarpeen. Ellei näin ole, lain perusteluihin tulisi kirjata, mitä asiassa vaaditaan ja miten asia selvitetään.

Lain yksityiskohtaisiin perusteluihin toivoisi saatavan lisää selvennystä ja käytännön esimerkkejä tilanteista, jotta tulkintaongelmat saataisiin mahdollisimman vähiin ja käytännön työ maistraateissa yhdenmukaiseksi. 

Leea Väre
Maistraatin päällikkö